Režie:
Sergio LeoneHudba:
Ennio MorriconeHrají:
Clint Eastwood, Marianne Koch, Gian Maria Volonté, Wolfgang Lukschy, Sieghardt Rupp, Josef Egger, Antonio Prieto, José Calvo, Margarita Lozano (více)VOD (2)
Obsahy(3)
Když se dva hádají, třetí se směje. Clint Eastwood v hlavní roli filmu, který napsal pravidla spaghetti westernu. Prach, vítr, žhavé slunce Nového Mexika. Do města rozděleného válkou dvou klanů přichází cizinec. Je klidný a mlčenlivý, z nebezpečí hrozícího ze všech stran si nic nedělá. Brzy rozehraje riskantní plán: nabídne své služby oběma soupeřícím rodinám s cílem využít jejich nepřátelství ve svůj prospěch... První výprava režiséra Sergia Leoneho na westernovou půdu předznamenala zrod legendy. Leone čerpal ze snímku Tělesná stráž (Jodžimbo) Akiry Kurosawy, ve kterém je záhadným hrdinou bezejmenný samuraj bez pána. V rozhovorech se však přihlásil i ke klasičtějším inspiračním zdrojům (byla mezi nimi také Goldoniho hra Sluha dvou pánů). Hlavní postava redefinuje obvyklý typ kladného westernového hrdiny – z ulízaného džentlmena typu Limonádový Joe se protagonistou náhle stává cynický, osamělý pistolník, jehož motivací není ani tak dobro, jako spíš vidina výdělku. Clint Eastwood vytvořil v této postavě novou ikonu – drsňáka s kamennou tváří a dokonalou muškou, který otevírá ústa, jen aby vypustil lakonickou hlášku (režisér o Eastwoodovi prohlásil, že má dvě herecké polohy – s kloboukem a bez). Dobrodružnou pouť neproniknutelného pistolníka doprovází hudba Ennia Morriconeho, pro kterého se spolupráce s Leonem stala výtahem ke slávě. Nejslavnější hudební motiv z Pro hrst dolarů později použil i Quentin Tarantino v Kill Bill 2. Snímek Pro hrst dolarů vznikl v roce 1964 a byl vzápětí následován snímky Pro pár dolarů navíc (1965) a Hodný, zlý a ošklivý (1966). „Dolarová trilogie" se stala milníkem žánru a stylistickým vzorem všech příštích spaghetti westernů. (Česká televize)
(více)Recenze (599)
9/10 - Čas ukázal, že westerny Sergia Leoneho patří mezi to nejlepší, co v tomto filmovém žánru kdy vzniklo. Půl hvězdičky dávám dolů jen za to, že daleko bližší jsou mi realistické antiwesterny typu Unforgiven. Tohle je sice setsakramentsky dobrá zábava, filmové řemeslo jak má být, ale nic víc, nic míň... ()
"Když muž s pětačtyřicítkou potká muže s puškou, tak muž s pistolí je mrtvý muž." Další a jiné skvělé hlášky si můžete vychutnat v tomto westernovém skvostu. Ač je první díl z triologie nejslabší, stále je to skvělý western, kde zajímavé je že hlavní záporňák nevládne pistolema jak bývá zvykem, ale puškou...Nejlepší triologie všech dob!85% ()
Western nikdy nepatřil mezi mé oblíbené žánry a tak jsem dlouho odolával i nejslavnější trilogii tohoto tématu. Možná i díky tomu, že jsem neměl žádná očekávání, mě film doslova nadchnul. Je sice v komornějším provedení díky malému rozpočtu, ale tím víc je mi bližší, protože se více věnuje příběhu a samotným postavám. Nebýt Clinta Eastwooda, hodnocení by bylo určitě nižší. ()
Ještě je znát, že osobitý styl Leoneho se ještě formuje, ale už je to skvělý western, plný napětí, zábavy a dokonce i náznaku milostné zápletky. ()
Takového Clinta máme rádi. Žádné mazlení se a sentiment, ale drsňácký vzhled a ještě horší manýry, v koutku cigáro přes které drtí nějaké ty poznámky k chroptícím prostříleným banditům, válejících se v prachu u jeho nohou. Ano! Takovéhle westerny máme rádi :) ()
Aj keď vypožičaný, ale stále skvelý príbeh, božský Clint Eastwood a prekrásna hudba od Morriconeho, myslím že sa na tom proste nedalo čo pokaziť. Avšak s porovnaním s neskoršou Leoneo tvorbou ma tento film až tak na sto percent nepresvedčil. ()
Solidní kopie Yojimba. Oproti Yojimbovi více propracované detaily, pro evropského diváka pochopitelnější zvraty. Docela se podařilo přenést i amtmosféru a prostředí, nicméně v Yojimbovi mi atmosféra přišla o něco plnější. *** Ve zkratce: Já chci prachy. Já chci víc prachů. Au. Au. ()
Nejen v 64, ale ještě i v osmdesátých letech bych dal pět, ani bych nemrknul. Přece jen kouzlo mírně vyprchalo..Není ovšem důvod se na tuhle ještě trochu neurovnanou a stylově ještěš ne úplně klasickou Leonovnku nevidět. Clint je prostě člověk na svém místě a je jedno, jestli v běhu vyprávění vypadá jako vypočítavý cynik nebo jako chlap se srdcem na svém místě, Morriconeho hudba k ději padne jak prdel na hrnec a hlavní padouch je skutečným padouchem. ()
V Leoneho westernech, z nichž sálá zbožnivý vztah tvůrce k žánru, je cítit až programový rozchod s žánrově takřka pravověrným podáváním násilí ve tvaru komické a nevinně řemeslné aktivity: zabíjení je tak samozřejmě spjato s fantasiemi o „divokém západě“, že celá kultura masového nadšení pro toto pseudohistorikum svedla své méně bystré příznivce k povrchnímu fantazírování o absolutním mužství a k neméně povrchní jakoby-moudré percepci lidské konečnosti; éra jistě divoká a brutální tak byla vyjímána z dějin naší krutosti coby umělecká příležitost chlácholit se skrznaskrz vyfabulovanou veselou moudrostí vzájemného zabíjení z času, kdy údajní „opravdoví“ muži byli ještě dost „muži“, aby ocenili atmosféru pistolnicky rozparáděné mortality co samotného elixíru života. S touto naivní a vlastně jedině v podmínkách moderního hyperkonsumního komfortu myslitelnou estetikou, sahající po dějinách jako po kostýmu, je tady zúčtováno obratem k bezútěšně syrovému vyprávění na pozadí reálně platného světa naší tragické přirozenosti. Masakr je masakr; záběry nesmějí být netečné k démonické bestialitě jednání ztotožňujícího se s bolestí a nepořádkem na dně definitivně akceptované dystopické verse světa. Když proto Piripero na hrdinův pokyn zastavuje k podívané na masakr Baxterových, máme být pozváni k výjevu anomicko-apokalyptického běsnění. ()
Clint Eastwood ve své první hlavní roli ve filmu a ve westernu navíc, který mistrovsky zrežíroval Sergio Leone a odstartoval tak dolarovou trilogii. Joe (Clint Eastwood) přijíždí do městečka v Novém Mexiku, který je sužován dvěma nepřátelskými bandami. Této situace využije Joe a hodlá z ní vytřískat maximum a to sice získat pár dolarů navíc. Děj filmu je plynulý, doplňován nádhernou hudbou Ennia Morriconeho a není na western ani příliš dlouhý. 85% ()
Z dolarové trilogie ten nejslabší díl, což dá rozum, páč později Leone dostal větší rozpočet, ale i tak se jedná o stylovou záležitost - jen né tak stylovou. Menší rozpočet však není jedinou slabinou. Velmi se mi líbí motiv jednoho lstivého, rychlého a bezejmenného pistolníka, který přijede do zapadlého městečka, jež trpí pod útlakem dvou zločineckých band, ale který nechce primárně obyvatele nezištně vysvobodit, nýbrž z toho něco vytřískat pro sebe a pokud se mu při tom povede někoho zachránit, tak jedině dobře. Mnohem lepší než načančané tradiční westerny se svými černobílými postavami, jež jsou zosobněním rytířských ctností. Pravdou ale je, že scénář jako takový není dost silný, jako tomu bylo později. Zamrzí taky absence krve ve scéně přepadení a postřílení vojáků pomocí Mitrailleuse. Tehdy je rozstříleno asi 20 lidí, ale divák neuvidí ani kapku krve. To přirozeně kazí dojem. Oběti se kácí k zemi v afektovaných pozicích. Divák může jen milovat Tarantinovy prskance a rozstřiky krve. ()
Jak mohli slyšet výstřely v domku na vzdálenost nejmíň osmi kilometrů za horama a proč vybíhali z toho hořícího domu takhle nesmyslně? Cožpak ten dům neměl zadní vchod nebo aspoň nějaká okna dozadu? C. Eastwood samozřejmě dobrej, ale trochu dotáhnout scénář by to možná propříště chtělo nebo aspoň dotočit scénu zevnitř "dům je obklíčen, nemůžeme nikam, hoří to i vzadu. No stačil by jeden takovej výktřik, Sergio... ()
I když kvality svého mladšího bratříčka Once upon a time in the west Pro pár dolarů nedosahuje, stále patří k vrcholům westernové tvorby. Sergio Leone se zkrátka nezapře. I tento film nese jeho typické rysy. Typické dlouhé impresivní scény, typické záběry kamery....navíc nechybí cool hlášky a o kvalitách Clintna Eastwooda se snad ani nemusím zmińovat. Zkrátka, výtečně jsem se bavil, ale na druho stranu, snímek mě nepřibil k židli stejně jako Tenkrát na západě. 85% ()
Yojimbo na divokém západě. Remake se mi líbí skoro stejně jako původní film. Ale v souboji hlavních hrdinů se mé sympatie přece jen kloní více na stranu Mifuneho ( i když Eastwood převzal i jeho typické prohrábnutí vousů ). ()
První díl dolarové trilogie na mne zapůsobil nejméně, to ale nic nemění na faktu, že Leoneho westerny jsou zkrátka špička! Clintova postava v typickém ponču se mi zde zdá asi nejpřístupnější v porovnání se dvěma následujícími filmy a jeho sarkastickou tváří poměrně často proběhne úsměv. Bohužel postrádá charizmatičtějšího protivníka, neboť Gian Maria Volonté se dle mého názoru lépe projevil až v díle příštím. Morriconeho hudba geniální jako vždy, do dění vstupuje každou chvíli a úžasně doplňuje i běžné úkony jako zasunutí zbraně do pouzdra. V každém případě jeden z nejkvalitnějších zástupců žánru! ()
spickovy western ()
C.Eastwood je nejvíc, obdivuhodné , co dokázal od r. 1964. Vzácný ročník. ()
První a nejslabší díl z tzv. dolarové trilogie. Je plný drsných, špinavých a věčně naštvaných chlapů s kolty proklatě nízko. Má Clinta Eastwooda v ponču a s doutníkem v hubě. Má dobrou atmosféru divokého západu. Má super hudbu. Má Sergia Leoneho za kamerou. Ale ten příběh… to je kámen úrazu celého filmu. Nemůžu za to, ale děj mi prostě přišel naprosto nezajímavý a celý film kvůli tomu bohužel vcelku nudný. ()
Sice tak tak, ale absolutní zaslouží. Je to jednoduchý děj, jednoduše natočeno, a jednoduše zahráno. Ale protože to dělali mistři, je to mistrné. Jop, je tam dost alogičností, ale oproti jiným neodolám a promíjím. 5 * ()
Pro lepší zhodnocení filmu zkouknuty všechny tři díly najednou. Tento kousek je určitě nejslabší, ale i tak má co ukázat. Super hudba, kterou jsem ještě pořádně neslyšel a bez které by to nebylo ono. Eastwood, kterého bych ani nepoznal, převzal veškerou pozornost na sebe a výborně táhnul celej film. Western - newestern, je to hodně dobrej film. 82% ()
Reklama