Režie:
Alice WinocourScénář:
Alice WinocourKamera:
Georges LechaptoisHudba:
Rjúiči SakamotoHrají:
Eva Green, Matt Dillon, Lars Eidinger, Alexej Fatějev, Sandra Hüller, Nancy Tate, Jan Oliver Schroeder, Zélie Boulant, Delcho KoprivshkiVOD (2)
Obsahy(1)
Astronautka Sarah (Eva Green) se připravuje na roční pobyt na oběžné dráze. Jako jediná žena ve vesmírné misi „Proxima" podstupuje psychicky a fyzicky náročný trénink, zatímco pečuje o svou milovanou sedmiletou dcerku Stellu. Perfekcionistka Sarah se snaží v práci podávat stoprocentní a soustředěný výkon, s blížícím se odloučením je to však čím dál složitější. Strhující příběh matky a dcery má navzdory netradičnímu prostředí univerzální téma: hledání rovnováhy mezi osobními sny a rodičovskou láskou. (Aerofilms)
(více)Recenze (127)
"Proxima" zlyháva kvôli jednému zásadnému problému. Keď máme príbeh o astronautoch, tak väčšinou máme chvíľku tréning a potom prejdeme k tým zaujímavejším častiam, kde už odlietame do vesmíru. No Alice Winocour sa rozhodla ísť cestou originality a miesto toho nám pripraviť 100 minútový úvod a odlet na posledných 5 minút. A nemôžem povedať, že by tu neboli zaujímavé momentky, alebo časti, kde by som chcel vedieť čo sa bude diať. No počas sledovania som mal hlavne pocit, že film iba donekonečna naťahuje čas. A viem, že film v skutočnosti nemal byť o ceste do vesmíru. Viac sa mal zamerať na nájdenie rovnováhy medzi rodičovskou láskou a splnením svojho sna. To je fajn. Lenže potom si film zaslúžil trošku viac scénok, kde by sme mohli vidieť vzťah medzi matkou a dcérou. Lebo nemám pocit, že by nám toho film ukázal dostatočne. Záverečná časť pôsobila, že by sa reálne mala vyvinúť trošku inak. Neviem či by sa skutočne podarilo Sarah to, čo tam urobila bez toho, aby na to niekto neprišiel a nebol z toho problém. Nebudem vysvetľovať, no pochopíte o čom hovorím keď to uvidíte. Okrem toho celý film pôsobí ako keby nikto nechcel dať do filmu nejakú reálnu energiu alebo niečo, čo by to urobilo zaujímavejšie a silnejšie. Mnoho momentiek vychádza úplne do prázdna a nezapôsobilo na mňa tak ako malo. Myslím si, že je to pozerateľné, niektoré scénky sú zaujímavé a takisto vidieť Evu Green ísť na dno svojich síl je celkom dobre spracované. No film nevie vyťažiť zo svojho konceptu a z jednotlivých scénok ako takých. A potom je to hlavne nuda. Hodnotenie: C ()
Naučil som sa nové francúzske slovo. Bonbón sa povie bonbon. Film som si pozrel výlučne kvôli Eve Green a potvrdil som si jej široké jazykové schopnosti. To je tak z pozitívneho zážitku všetko, inak ide o nudnú, ani nie drámu, pretože dramaticky sa tam toho veľa neudeje, ale skôr o nudný príbeh ženy astronautky, ktorá má rodičovské povinnosti. Ukazujú, ako má svoju dcéru strašne rada, ale povinnosť nepustí a ona musí ísť do vesmíru. Snáď ju niekto nútil? ()
Je málo filmů, které pojímají práci astronautů zcela realisticky, nikoli jako sci-fi. Tohle drama filmaři natočili ve výcvikovém středisku ESA v Kolíně nad Rýnem, Hvězdném městečku u Moskvy a na kosmodromu Bajkonur v Kazachstánu. Zcela přirozeně se v něm hovoří francouzsky, německy, anglicky i rusky. Ale hlavní je filmový vztah mezi matkou (Eva Green) a dcerou (Zélie Boulant), na kterém ostatně celá tíže filmu leží. Tenhle film je totiž o tom, že žena, která na rok opustí vlastní dítě, nemusí být špatnou matkou. Jestli se vám to zdá málo, není to film pro vás. (Noční opuštění karantény v Bajkonuru beru jako uměleckou licenci a nehodlám kvůli němu snižovat hodnocení.) ()
Nuda. Stačí investovat deset minut do závěru. Tam se mihne záchvěv, který dokážu označit za zajímavý filmový moment, jinak nic extra. Prostě mateřství vs. práce, zasazeno do atraktivního zaměstnání astronautky. Uondané. ()
Film věnovaný všem kosmonautkám-matkám, které to s přípravami a odloučením mají vždy těžší, než muži. Vystihl to F. Fuka https://www.fffilm.name/2020/07/recenze-proxima-70.html ()
Kontemplativní pohádka na kterou se dá dívat feministickou optikou. Dát přednost kariéře nebo rodičovství je ve vymírajícím Německu /nemyslím ty miliony přistěhovalců) a pro rodinu zaměřené Francií žhavé téma. Je zde přitažlivá ženská hlavní postava, nahota. Ale vyprávění je poněkud líné. Jedna z nejpopulárnějších hereček současnosti kvůli filmu podstoupila náročnou fyzickou přípravu ve skutečných výcvikových střediscích pro kosmonauty - štáb konkrétně natáčel v prostorách Evropské kosmické agentury nebo na kosmodromech v Rusku a Kazachstánu. Před kamerou se mihne i skutečný francouzský astronaut Thomas Pesquet, který strávil přes půl roku na Mezinárodní vesmírné stanici. Snímek Proxima má univerzální téma - hledání rovnováhy mezi osobními sny a rodičovskou láskou. Hudbu k Proximě složil Japonec Rjúiči Sakamoto, podepsaný pod soundtracky filmů Poslední císař nebo Revenant Zmrtvýchvstání. Francie film vyslala myslím neůspěšně bojovat o Oscary. ()
Nutno upozornit, že přestože je to film o astronautech, do vesmíru se nepodíváme. Ve výsledku se jedná o slušné rodinné drama, které by se však mohlo odehrávat i v kravíně, protože vše je pouze kulisou pro drama o odloučení matky s dcerou. ()
Čekal jsem hutné drama, které se bude diametrálně lišit od ostatních vesmírných sourozenců upozaděním astronautské stránky filmu, ale zato výrazným vyzdvižením emocionální stránky a pouta matka-dcera, ale bohužel ani tohle mě tady nijak neoslnilo. Eva Green je šikovná a ačkoliv moc nehraje, její tvář si divák pamatuje (po tomhle filmu i více než jen tvář) a výkon podala dobrý, ale nic víc film prakticky nenabídne. Našlo se pár zajímavých scén výcviku (scénáře pádu záchranné kóje do vody/do přírody, zkoušky stavu bez tíže nebo vyprošťování kolegy v simulacích pod vodou), ale jinak je to tak strašně nevděčný, pomalý a táhlý film, že to velké procento diváků doma u obrazovky vzdá, přetočí nebo rovnou vypne. Celé je to strašně uloudané a s místy nevšedními záběry, ale bohužel nevýraznou emoční stránkou, která na mě vůbec nezapůsobila a to i přesto, že by to měl být hlavní tahoun Proximy. Škoda. (KVIFF 2020, cinestar Praha) ()
Filmů o putování do/ve vesmíru je mnoho, ale těch, jež mapují situaci před opuštěním Země, moc není, čímž se Proxima řadí mezi tematicky neokoukané snímky. Film věrohodným způsobem přibližuje situaci mezi matkou a dcerou, které čeká roční odloučení, a přitom poskytuje (informačně bohatý a autentický) pohled na náročné přípravy na vesmírnou misi, která je pro hlavní hrdinku velkou výzvou, snem i těžkým životním rozhodnutím zároveň. Zpočátku mě sice Proxima moc nevzala, ale v závěrečné třetině začala nabírat na obrátkách a nabídla mi silný příběh o odloučení mezi matkou dcerou. Eva Green podala velmi přesvědčivý výkon, který je povšimnutíhodný, a věrně ji sekundovala Zélie Boulant v roli její dcery. ()
O triedu lepší film ako Lucy in the Sky, ale napínavé a strhujúce je to zhruba podobne. Čiže pre mňa kurevská nuda. Film v ktorom Eva Green neukáže svoje prednosti a nikoho nechce ojebať za veľa nestojí. 4/10. ()
Takové nemastné - neslané. Něco tomu chybělo. Oceňuji komorní atmosféru (zaměřeno pouze na pozemskou přípravu) a ukončení v ten správný okamžik, ale připomínalo mi to takové ty průměrné festivalové filmy, kdy je člověk myšlenkami již na další projekci. Bohužel. Hodnocení max. 60%. ()
Na filmu je velice znát ženská režisérská ruka a vzhledem k problematice odloučení mezi matkou a dcerou je to jednoznačně dobře. Na druhou stranu je to možná až příliš obyčejně napsané a natočené, byť herecky přesné a až na závěrečný "útěk" i nebývale realistické. Zejména, co se reálných lokací týče. Zajímavá je i snaha o naprosto minimální počet vizuálních efektů. Syrové atmosféře to jen prospívá. ()
Tuším, že v tomto případě jsou to právě ambice režisérky, co mi nesedlo.. Měla jsem od začátku pocit „nátlaku“, až jsem začala uvažovat nad tím, kdo napsal scénář.. A hned mi bylo odhaleno tajemství kostrbatých dialogů.. Nicméně hanět se mi nechce, takže své připomínky - chování dítěte (?), uplakané telefonáty (?), zdravotní potíže (?), labilita astronautky (?), nahota (?), kamera (?) - pitvat dál nebudu a ohodnotím snímek jako hold odvážným ženám, které si houževnatostí, odhodláním a sebezapřením splnily životní sen, no a jaksi nemohu nezmínit atraktivitu prostředí, jisté kouzlo to prostě má.. ()
Ženy, matky, astronautky... nikdy jsem se vlastně nezamyslela nad tím, o kolik to mají těžší. Skvělý výkon Evy Green i její filmové dcery. Vesmírné středisko a výcvik v něm, to bylo jako vždy zajímavé. ()
"Proxima" není žádné sci-fi, nepřirovnala bych ji ani k žádnému filmu o cestě do vesmíru z posledních let (a že jich bylo). Jedná se o intimní a komorní drama, ve kterém nenajdete žádné akční sekvence - pouze několik scén z výcvikového střediska a samozřejmě start raketoplánu. Podstatné jsou totiž úvahy ústřední postavy o tom, jak moc budoucí dobrodružství naruší její rodičovskou úlohu. Některé momenty zaujmou více (psaní "povinného" dopisu pro dceru), někdy je vyprávění trochu rozvláčné. Každopádně chválím snahu podívat se na cestu do vesmíru z úplně jiného úhlu pohledu. Skoro 4*. ()
Francúzi buď nevedia ako, alebo ani nechcú natočiť zaujímavý film. Je možné, že im táto nuda pripadá zaujímavá, mne žiaľ nie. ()
Film končí tím, čím jiné filmy o vesmíru začínají. Je to odvážný počin natočit tak intimní film o tak obvykle velkolepě pojímané záležitosti. Pochopitelné každé matce by trhalo srdce rozhodování jestli opustit svou malou hvězdičku kvůli cestě za velkými vzdálenými hvězdami, ale co mě nakonec přimělo dát čtyři hvězdičky, byly závěrečné titulky. ()
Znovu už bych se na to nepodíval... Za Evu dvě hvezdy ()
je víc let do vesmíru a fakt,že udělám něco velkého víc než rodičovská láska a to,e neuvidím vyrůstat svoje dítě?Na tuhle otázku se těžko odpovídá a Proxima na ní ani odpověď nehledá.Spíše se snaží ukázat určitá dilemata a to zda jde skloubit velká kariéra a rodina a za jakou cenu.Tak jako tak to ale dělá podobně jako třeba Ad Astra velmi pomalu,rozvážně a bohužel místy je to trochu nuda.A zatímco Ad Astra už sem viděl několikrát, tohle bych si znova nedal.Ani kvůli Evě Green...60% ()
Nepozeral som celý film úplne pozorne, tak je možné, že som niečo nezachytil, ale prečo sa ten film volá Proxima? Proxima je hviezda najbližšie k zemi hneď po slnku, ale s dejom akosi nesúvisí. To sa film mohol volať slnko, severka, polárka či mesiac, ale to by potom ten názov asi nešiel do hlavy väčšiemu množstvu ľudí. ()
Reklama