Režie:
Pavel LunginKamera:
Igor GriňakinHrají:
Kirill Pirogov, Jan Capnik, Vitalij Kiščenko, Fjodor Lavrov, Oleg Vasilkov, Anton Momot, Alexandr Kuzněcov, Vasilij Butkevič, Anton Kuzněcov (více)Obsahy(1)
Je rok 1989. Konec sovětsko-afghánské války. Sovětský svaz začne stahovat svá vojska z Afghánistánu. Syn sovětského generála Vasiljeva – pilot jménem Alexander – je unesen mudžahedíny poté, co jeho letadlo havaruje. V důsledku toho je dlouho očekávaný návrat 108. motostřelecké divize odložen kvůli poslednímu úkolu – přivést generálova syna zpátky domů. Tento dosud neodvyprávěný příběh odvážné a tragické záchranné mise, který je založen na skutečných událostech, odhaluje nebezpečnost, hrůznost a spletitost lidské povahy během války. (Cinemax)
(více)Videa (1)
Recenze (48)
Kašlete na žvásty od Cinemaxu v obsahu, leda odradí, o osvobozování nějakého generálova syna jde ve filmu až ve druhé řadě. V té první máte unikátní možnost podívat se přímo do válečné první linie, na život sovětských vojáků v boji s dušmany i mimo boj a zažít téměř na vlastní kůži realitu okupovaného Afghánistánu. Co na tom, že afghánské hory a vesnice jsou suplovány dagestánskými exteriéry, že mudžáhidi mají často falešné vousy a jsou do paštunštiny nebo tádžičtiny nebo čeho dabovaní, nebo že důstojník KGB je prezentovaný jako jemnocitný humanistický chlápek s dobráckýma očima a nepředpisovým účesem; byl jsem tak vtažený do děje, že jsem si ani na chcáč neodskočil. A to kameramanské hovado se skákající ruční kamerou? No rozstřelit ho RPGčkem, samozřejmě. Ale výjimečně kvůli tomu nehodlám snížit hodnocení. ()
Filmy z Afghánu já rád. Je vidět, že Rusové mají stále potřebu lízat si tlapy stejně jako ji čas od času mají Amíci v rámci traumatu jménem Vietnam. Tenhle mix Kavkazského zajatce a Deváté roty mi sakra sednul. Je zajímavé, že Rusy tam bojující čekal podobný osud jako Amíky na konci šedesátek. Nezájem. V Rusku akorát na kluky co se zpět nevrátili v cínových rakvích nečekali hipíci a nikdo je nenazýval vrahy nebohých Vietcongů. Tam je čekala bída, zoufalá lékařská péče a rozpad Sojuzu, který buď jak buď když byl, nabízel alespoň ty nejzákladnější jistoty. Je těžké se stahovat ze země kde vás nechtějí do země, kde se s vámi krom rodiny ani moc nepočítá. Ty odlétající vrtulníky mi připomněly záběry z obsazovaného amerického velitelství a ambasády v Hanoji... Ty podobnosti tu jsou až neuvěřitelné. Tohle bylo moc milé překvapení ! Tu pátou hvězdu dávám navíc za reálnost. Film totiž postrádá a to zcela právem onen ruský gerojský patriotismus, který z podobných snímků doslova prýští. Naopak, ukazuje pravou odvrácenou tvář tohoto konfliktu. Je škoda že se do té země asi nikdy nepodívám, protože je to opravdu země krásná s neskutečnou přírodou. Věřím, že jsou tam i zajímaví lidé, ale testovat svojí krční tepnou nehodlám. No tak teď šíří demokracii v Afghánu USA a spojenci včetně nás. Jsem zvědav, zda se dostanou někam dál než všechny ty armády co si v Afghanistánu vylámaly zuby. Vy máte hodinky, ale my máme čas říkají Afghánci. Asi by bylo dobré se už nad tím konečně zamyslet a buť tu zemi nechat ve středověku kde je i s políčky máku, nebo ať už z ní někdo konečně udělá skleněnou pláň a bude bez problémů... Dávám za 5 balíčků heroinu. * * * * * ()
Sovětská válka v Afghánistánu tak trochu jinak. Čekal jsem zoufalé boje do posledního soudruha a mocné záchvaty patriotismu a dostal jsem pohled na lidi bez budoucnosti, které poslali do války, jíž nerozumí, a kteří se mají vrátit do země, jež se k nim příliš nezná. Místo hrdinného boje za vlast a stranu se tedy spíše šmelilo a já se nemůžu zbavit pocitu, že se film tvůrcům hodně povedl. ()
Bůh. Vlastenectví. Podpora rodné vlasti. Těžko se jde do války, když vám místo tohoto dají jen zbraň.. Doba agónie Sovětského svazu a v ní triviální dějový oblouk se zajetím pilota a očekávanou dohrou pomsty, na který se nabalila forma zmaru, chaosu a nevyzpytatelnosti válečného konfliktu. Strach z boje, nebo návratu domů, pokoutné kšeftování, zločiny proti lidskosti a při blížícím se konci marné hledání smyslu toho všeho. Dalo se čekat, že Státní duma z toho návalu sebereflexe nebude skákat nadšením.. ()
Film trochu popírá historická fakta a vyjádření politiků, ale oproti podobné americké produkci byl autentičtější (což podporuje roztřesená kamera) a syrovější. Také citlivější. Oproti a americkým vojákům jsou ti ruští příjemně nepatriotičtí. Bratrstvo (v originále Leaving Afghanistan, režírované Pavlem Lunginem, je založeno na zkušenostem válečného veterána z Afghánistánu Nikolaye Kovalyova, který pozdějí šéfoval tajné službě.Skupina jiných afghánských veteránů napsala dopis ruskému prezidentu Vladimírovi Putinovi, aby film zakázal, protože poškozuje image Ruska, ale bez úspěchu. Do konce války 1988 zahynulo v Avghánistánu 15 tisíc sovětských vojáku. V roce 1990 ruský parlament prohlásil tuto válku jako politickou chybu, avšak Putin toto zrušil a prohlásil, že válka měla význam. V souvislosti s teroristickým hnutím Taliban. ()
Galerie (62)
Photo © Studiya Pavla Lungina
![Bratrstvo - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/164/448/164448620_d2b16e.jpg)
Zajímavosti (5)
- Film se natáčel na Kavkaze a ve střední Asii. (Duoscop)
- Předseda branného výboru Státní dumy Alexandr Šerin v parlamentní debatě prohlásil, že „ruští vojáci internacionalisté jsou rozhořčeni tím, že ve filmu jsou příslušníci armády vyobrazeni jako drancující alkoholici, jako sebranka, která jen škodí“. Umělecký záměr je prý neodhadnutelný. Dostane-li se snímek do kin, „vážně to poškodí autoritu a pověst naší země“. [Zdroj: iDnes.cz] (Duoscop)
- Ruská Státní duma, neboli dolní parlamentní komora, si nechala promítnout tento film, který popisuje poslední fáze sovětské okupace Afghánistánu koncem 80. let minulého století. Podle ruských poslanců i veteránů afghánské války je film „nevlastenecký“. [Zdroj: iDnes.cz] (Duoscop)
Reklama