Režie:
Jaroslav MachKamera:
Boguslaw LambachHudba:
Władysław SzpilmanHrají:
Barbara Połomska, Josef Bek, Wieńczysław Gliński, Hanka Bielicka, Jadwiga Chojnacka, Stanisław Jaworski, Jiřina Petrovická, Wacław Jankowski (více)Obsahy(1)
Zahraniční výjezdy nebývají bez rizika: studijní pobyt českého spisovatele, který v Polsku potká půvabnou dívku, sice skončí bez manželské nevěry, ale podezření přesto zůstává. Koprodukční projekt složitě hledal společnou řeč a nakonec uvízl v dávno vyšumělých schématech. O Polsku, kde tehdy vznikaly takové filmy jako Popel a démant, nic nevypovídá. Za zmínku stojí, že hudbu napsal Wladyslaw Szpilman, pozdější hrdina Polanského válečného dramatu Pianista. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (22)
Jediná hvězda za barvu a retro přínos filmu. Jinak nic. Stačí si přečíst komentáře zette a farmnf a pochopíte, o čem to bylo (a zároveň nebylo). Co se týká nadšeného hodnocení Barbary Polomské, myslím, že Eva Klepáčová z o rok mladšího filmu Slečna od vody ji trumfne. Ale jak ve své době to musela být větší bomba, než dneska tuna pornografie... ()
Hodne spatny priklad toho co se taky dalo natocit. ()
Komedie o studijním pobytu českého spisovatele v Polsku a jeho peripetijích tam, který neskončil manželskou nevěrou, ale málokdo tomu věřil. Hodně špatně až těžkopádně zkonstruované zdůvodnění plánované spolupráce dvou znárodněných kinematografií. Komické prvky tu jsou zastopeny především v jazykové bariéře.. Spisovatelka Irena a spisovatel Tůma (Josef Bek). Co se tehdy skutečně dělo v Polsku na to se zas až tak nehledí a není to ve filmu vidět, ale ty koupajicí se krásky na mořském pobřeží ty dali všem asi na chvíli zapomenout. S těmi se možná tehdejší diváci spokojili. ddt: Barbaře Połomské (Irena) to slušelo:-) ()
Z historického hlediska, za barvu a koprodukci. Jako koprodukční komedie je to snesitelnější, než Hvězda jede na jih, a zároveň je to celkově lepší, než obdobně snaživý pokus o současný film, o dva roky starší projekt Nezlob, Kristino! Přesto v kontextu s první zvukovou koprodukcí Československo-polského filmu, zůstává Co řekne žena... stejně nevynalézavá jako Burianových Dvanáct křesel. Změnila se pouze pozice Čecha z tápajícího cizince v zamilovaného nadšence. ()
Vyjímečně musím dát za pravdu oficiálnímu textu distributora. ()
Klasický film o ničem. Kdo ho neuvidí, určitě si nemusí zoufat, právě naopak. ()
Pepíček Beků není zrovna ideální představitel intelektuála (možná byla v jeho obsazení záměrná ironie, těžko říct) a Irenku jsem měla chuť zbít. Nebo spíš mučit. Pár fórků ušlo, ale ostatní je hrozná křeč (ty úsměvy bolely). Je na tom hodně znát, že to primárně vznikalo jako obrázek československo-polského porozumění, což je účel, který prostředky rozhodně nesvětí. ()
Dost by mě zajímalo, proč byl tento zcela zbytečný film natočen. Má obdobnou funkci jako odvar z makovic, ani ten všudypřítomný Bekův optimismus téhle nepovedené taškařici nepomohl. ()
Je třeba poznat celou šířku a...ehm...hloubku života, praví spisovatel Vladimír Tůma při pohledu na svou přitažlivou polskou společnici. Možná, že účel světí v tomto případě prostředky, nicméně navzdory jisté těžkopádnosti se z onoho česko-polského přátelství vyklubal poměrně zábavný melodram, v němž prim hraje ironický vnitřní hlas Josefa Beka a vskutku záviděníhodný sex-appel Barbary Połomské. A pak věřte mužům. Nebo raději Mickiewiczovi? ()
Pokus manifestovat polsko-české přátelství prostřednictvím groteskní anabáze s. spisovatele úporně hledajícího sujet k odpovídajícímu angažovanému dílku je spíše bezděčným varováním před gordickými zauzleninami apriorismů, jež jeho kontakt se „severními sousedy“ „zprostředkovávají“ (a tedy skutečnému poznání překážejí), než pikareskní iniciací, o niž tvůrcům zřejmě původně šlo. Bludný bedekr. ()
Musím upřímně říct, že mě tato koprodukční komedie velice mile překvapila. Dlouho jsem se tak hezky nezasmál a sledovat úsměvné chování rodiny, která je ve stálém podezření z nevěry manželky, je opravdu velice zábavné. ()
Tento film neukazuje zadnou hezkou romanci, humorne situace ani krasy Polska. Asi byla jen potreba natocit koprodukcni film, ale ani jedna strana nedodala potrebny napad o cem by film vlastne mel byt. Proti Bekovi nic nemam, ale role spisovatele tomuto predakovi opravdu neslusi. ()
Kdyby tento námět uchopil Kachyňa a nikdo mu do toho nekecal, nebo třeba Krška, to by mohl být slušný film. Uchopil to ale Mach a nějaký scénáristický debil. Už úvod je děsivý. Bek letí do Polska a celá Praha zná někoho v Polsku a posílá mu dary. Znám mnoho lidí ale nikdo z nich nezná nikoho v Polsku. Bek se potká v hotelu s vlezlým ožralou co se furt směje a sympatický je jak psí hovno. Není ale čemu se smát. Scéna s podepisujícím se šejkem: Viděli jste někdy šejka, co dává autogramy? Dodíval jsem se asi do poloviny, dál je to fakt ztráta času. Celý film působí tak, že tvůrci si myslí, že každý divák je dement a pobaví ho věčným chechotem a žvaněním o ničem dokola. Pokud i kapitán letadla se vyjadřuje jako malé dítě, bylo tenkrát vo hubu sednout do letadla. ()
Jaroslav Mach natočil farebný film o tom , ako sa J.Bek zamiloval do Poľska.... Filmu dávam 45%.. ()
Pro polonisty povinnost, pro ostatni prijemna barevna podivana na jeden zahranicni vyjezd do spratelene zeme. Uz to ale neni druzba delniku ci rolniku tabora miru, ale takovy podivny burzoj vylet, ktery navic zavani mimomanzelskou avantyrou, filmove pouceni tak zcela chybi a film diky tomu plave na vode, sice jen chvili, nez rybarska barka zastavi a Pepik Bek je stastnej jak Kolumbus, pak se to ale vsechno rozuzli a von musi balit kufry zpatky do Prahy. V drobne roli tanecnika se mihne i jisty Roman Polanski. ()
Dost primitivní pozvánka Čedoku na návštěvu Polska. Ne, že by se dnes netočily "roud mjúví", jejichž cílem je zaujmout diváka a propagovat památky i přírodní krásy té které oblasti. Tedy, filmaři dostali za úkol udělat koprodukční film s Poláky. Ale o čem? Nejlépe ukázat divákovi nějaká zajímavá místa v Polsku. Varšava, Lodž, Krakov, Sopoty... K tomu přimíchat příběh o spisovateli, který má napsat reportáž či dokonce román o polské zemi. Tak s tímhle moc zkušeností naši filmaři tenkrát neměli a když se do toho míchali ještě filmaři polští, vznikla z toho průhledná nudná podívaná, zpestřená rádoby vtipnými scénami, jako byl byt zavalený balíky, který měl náš redaktor po polské zemi rozvozit, tam seto naštěstí smrsklo na jedny dudy a balík vyhozený z vlaku, čemuž přispěchala na pomoc ohromná náhoda, že adresáta potkala naše dvojice přímo ve vlaku. Závěr s mořskou nemocí byl dost ujetý, tam Pepíček Bek hrál jak ryzí amatér - a závěr mezi mořskými vlky jak vyříznutými z filmu Pytlákova schovanka. Suma sumárum hrůza, ale ty dvě hvězdy snad, snad... ()
Slasti a strasti muže na zahraniční cestě. V tomto případě se jedná o dějovou moralizační agitku poukazující na chování jednotlivce na cestě do Polska a zároveň na chování jeho protějšku doma. Dojde na konci k vzájemným výčitkám? Obrácení se hlavní postavy Tůmy k divákům na úplném konci už hovoří samo za sebe. Příběh vypráví samotný Tůma, v podání Josefa Beka, a jak je poznat už na samém začátku, vypráví to o sobě. Kromě tohoto filmového vyprávění je celý koncept realizován také jako snímek reportážní, takže tu mimo jiné máme také prezentaci letecké scenérie města a pouličních záběrů ulic, což i naznačuje důvod Tůmovi cesty. Dění v Polsku sleduje počínání Tůmy a Polky Ireny. Jsou spolu všude, ale pouze jako přátelé. Současný divák je však celou dobu držen v napětí, jestli to opravdu mezi nimi nakonec zajiskří, ale to by nesměl být československý film, navíc natáčený koncem 50. let. Lehce úsměvný, nikoliv však humorný film, který po zhlédnutí svou bezvýznamností z paměti naprosto vyšumí. ()
Je to o hodně lepší a hlavně normálnější, než jiná koprodukce z r. 58 Hvězda jede na jih. Hezká polská herečka Połomska. Příjemný Bek. Pěkné historické reálie. Symbolika: 4:48 – hodiny ukážou 3 hodiny a 6 minut. ()
Příjemný a úsměvný film, řekl bych zcela normální, na známé téma. Jen z nějakého důvodu hodně lidí popudil, a to až tak, že skončil na úrovni těch nejhloupějších politických agitek ze začátku 50 let. Zajímavé. Co vlastně hodnotili nevím, ale kvalita filmu to nebyla. Chudáček Josef Bek to teďka nemá snadné: když hraje v agitce - je zle, když hraje civilně - taky zle. Jo a text "tajemného" oficiálního distributora, který neváhá pohanit svůj vlastní produkt, ten je proti oficiálním pravidlům tohoto webu, což nijak nepřekvapuje. V rámci žánru za 3. ()
Tak jasně, že jako vždy, strhávám čtyřicítku za absenci titulků. Uznávám sice, že u polštiny nejsou až tak potřebí, ale jak pro koho. Já, odchován televizí Katowice, jsem neměl problémy. Ale už třicet let jsem polsky nemluvil a polštinu neslyšel. A když to tam ty ženské spustily jako kulomet, měl jsem potíže jim porozumět. Zpočátku film vypadal velmi dobře, pak se zvrhnul v komentovaný dokument. Naštěstí jen na chvíli, ale monolog hlavního hrdiny „jel“ celý film, a to mne hodně iritovalo. Tím to scénarista pohnojil ještě více, než pohnojeno bylo. No, nakonec jsem se rozhodl nedat to nejnižší hodnocení, ale kdybych se chtěl dívat podruhé, tak by mě musela husa kopnout. ()
Reklama