Režie:
Gustav MachatýScénář:
Gustav MachatýKamera:
Václav VíchHrají:
Karel Schleichert, Ita Rina, Olaf Fjord, Theodor Pištěk, Charlotte Susa, Luigi Serventi, Ladislav Herbert Struna, Milka Balek-Brodská, Bohumil Kovář (více)Obsahy(1)
Za deštivé noci poskytne železniční hlídač nocleh elegantnímu cestujícímu, kterému ujel vlak. Když je hlídač odvolán do služby, zůstane George, jak se cestující jmenuje, s jeho dcerou Andreou v domku sám. Na Andreu mladý světák velmi zapůsobí a ještě téže noci mu dívka podlehne. Ráno George odjede. Andrea po čase zjistí, že čeká dítě. George pokračuje ve městě ve svém nevázaném životě a stýká se důvěrně především s vdanou paní Gildou. Když dostane od hlídačovy dcery dopis, že je těhotná, pošle jí peníze. Andrea odjede do města, aby tam tajně porodila. Dítě se však narodí mrtvé. Andrea se později provdá za muže, který ji zachránil na opuštěné cestě před znásilněním. Andrea mu dala vlastní krev pro nutnou transfuzi po zranění, které mu násilník způsobil. Jednoho dne se náhodou ve společnosti svého manžela setká s Georgem, který ji začne znovu svádět. Záhy se i v mladé ženě probudí znovu dřívější touha, opouští manžela a chce odejít s Georgem... (ČSFD)
(více)Recenze (118)
Gustav Machatý vytvořil snímek s trvalou (po více než osmdesáti letech můžeme asi říct i nadčasovou) hodnotou. Samozřejmě aura skandálního vyobrazení následků nemanželského sexu a tragédie mladičké svobodné matky (a především jejího otce) již Erotikonu nenáleží, protože v tomto ohledu jsme v současnosti poněkud jinde, nicméně ostatní motivy, jako třeba milostný trojúhelník a žárlivostí sžíraný a záletnou ženuškou chlácholený či napadaný manžel, jsou zde vykresleny tak umně, že bez potíží zaujmou i dnešního diváka. Herecké výkony jsou pochopitelně poplatné době a výrazovým prostředkům němého filmu, takže některé dramatické okamžiky mohou působit poněkud směšně (viz uhrančivý pohled a světácký úšklebek Olafa Fjorda či celá scéna rvačky s násilnickým formanem), nicméně jejich celková kvalita je neoddiskutovatelná. Theodor Pištěk - mladší než jak si ho můžeme pamatovat z různých veseloher "pro pamětníky" - diváka chvílemi baví, budí v něm soucit a možná i spravedlivý hněv, ale režisér si s vyzněním jeho dějové linky mistrovsky pohrává tak, že až do vyhroceného finále netušíme, zda jde o odlehčující prvek či seriózní drama. Mladičká Ita Rina zase nabízí divákovi pohled do dvou studen, v nichž se zračí tu nesmělost, tu fascinace a okouzlení, a tu zase děs, hrůza a hluboká bolest. Úžasné...úžasné. Erotikon je velmi důmyslně vystavěný stroj, a kupodivu funguje i ve svém kmetském věku velice dobře. Především má svou atmosféru, a zde bych rád vyzdvihnul vynikající práci uskupení jménem Icon Orchestra, které svým neobvyklým zvukem a obrovským citem pro soulad hudby s děním na plátně dodalo projekci filmu (v létě 2009 v hradeckém letním kině Širák) nemalou přidanou hodnotu. Velmi příjemně překvapených 80%. ()
První český film, který si vydobyl ohlas a úspěch i na mezinárodní scéně...naprosto zaslouženě. Film dnes možná nešokuje, ale erotický náboj má mnohem větší než většina současných filmů s odhalenými kráskami. Režie je výtečná a vlastně celá vizuální stránka je výborná. Po všech ne úplně povedených němých filmech, které jsem v poslední době shlédnul, jsem Erotikon hltal od začátku do konce a užil si ho na maximum. Pokud se chcete podívat na jediný český film z němé éry, rozhodně doporučuji tenhle. ()
Původně jsem k tomu měl výčitky, posouvá se to totiž celkem pomalu, ale když nad tím přemýšlím, je to jediná výtka kterou mám. A navíc němé filmy člověk musí hodnotit s určitým ohledem. Když ale pominu tohle mínus, tak musím říct, že jsem byl celý film naprosto fascinovaný. Zápletka je jednoduchá a přitom chytře promyšlená a rozhodně dokáže zaujmout. Postavy jsou taky dostatečně promyšlené a jejich osud mě zaujal. A filmařská stránka mi přišla absolutně dokonalá, především práce s kamerou, na které je znát, jak je každý jednotlivý záběr vypiplaný do detailů, jak si kamera krásně hraje s detailními záběry pohybů rukou nebo tváře, jak se zde pracuje s kompozicí obrazu a taky jak to celé má svou okouzlující a stále podmanivou poetiku... Fakt, krásný kus filmařiny. A líbila se mi i ta práce s mezititulky, třeba když bylo potřeba něco zdůraznit. Vlastně mě to nadchlo tolik, jako kdysi Faust od Murnaua, takže s tím filmem nemůžu být nespokojený. Tak trochu jsem doufal, že by se mi to mohlo líbit a naštěstí jo, dokonce jsem i nadšený. Co můžu podle Erotikonu soudit, Macahtý měl určitě talent, takže se někdy podívám i na jeho další filmy. Jinak doporučuji velmi krátký, ale dost výstižný komentář uživatele belldandy, který hezky popisuje poetiku v jedné scéně tohoto filmu. Za mě spokojenost fakt velká a až příště půjdu do Baru, který neexistuje a dám si Erotikon, tak budu moct zavzpomínat na tenhle úžasný film :-) Čím víc nad ním přemýšlím, tím víc se mi líbí. 5* ()
Na vcelku banální melodramatickou historku je naroubován film, který stojí na hereckých výkonech Olafa Fjorda, Ity Riny, Theodora Pištěka a dalších, na velmi moderní režii gustava Machatého a na několika velmi zajímavých vizuálních postupech (několikanásobná expozice, záběry jedoucího kočáru při znásilnění, prostřihy z jedné postavy na druhou atd.). Ne, že bych se sem tam při snímku nenudil, případně, že bych se nad ním neušklíbl, ale dostal jsem rozhodně více, než jsem čekal. ()
Machatý vyniká objevností kamery a obdivuhodnou invencí pro symbolické, víceznačné okamžiky. Fascinující jsou pasáže naznačující započetí a vyvrcholení intimního aktu. Je škoda, že tento velký, stále nedoceňovaný muž naší kinematografie nemohl realizovat všechny své projekty. Svou samozřejmou světovostí jako by byl naším současníkem. ()
Galerie (13)
Zajímavosti (11)
- Premiéra proběhla v Karlových Varech. Pražská premiéra byla až 3. 1. 1930. Film byl znovu uveden roku 1933 v české a německé ozvučené verzi s hudbou Erno Košťála. Obě verze byly podstatně zkráceny. V NFA existuje kopie německé verze K-N 1860,0 m, kopie české verze na videokazetě. Film byl v letech 1993-95 rekonstruován v Národním filmovém archivu. Zdroj: Český hraný film 1898-1930, NFA 1995. (ČSFD)
- V letech 1993–1995 byl film rekonstruován a technicky restaurován. Jako nový autor hudby byl přizván Jan Klusák. (sator)
- Děj filmu částečně čerpá z Puškinovy povídky „Staniční dozorce“. (raininface)
Reklama