Režie:
György PálfiKamera:
Gergely PohárnokHudba:
Ábris GryllusHrají:
Csaba Polgár, Diána Magdolna Kiss, Benz Antoine, Kate Vernon, Marshall Williams, Jenna Warren, Xavier Sotelo, Jodi Larratt, Ádám Fekete, Ildikó Bánsági (více)Obsahy(1)
Maďarský novinář Peter zahlédne v dokumentárním filmu člověka, který vypadá jako jeho dávno zmizelý otec. Ten uprchl v 70. letech z komunistického Maďarska a od té doby o něm nikdo neslyšel. Peter se ho vydá hledat do USA. Sled událostí vede k odhalení tajného výzkumu hlasů ozývajících se z vesmíru. Jeden z nejvýraznějších maďarských režisérů György Pálfi svým filmem odkazuje na knihu polského sci-fi klasika Stanisłava Lema. (Febiofest)
(více)Videa (1)
Recenze (9)
To vieme dávnejšie, že režisér Gy. Pálfi netočí také filmy, ktoré by boli ľahko stráviteľné. Podobne je na tom aj „His Master's Voice“, ktorý so svojimi futuristickými (občas psychidelickými) obrazmi sa snaží len vyfarbiť celý chaotický príbeh. Ten mix základného príbehu (syn hľadá svojho otca, ktorý odišiel z Maďarska do USA už veľmi dávno) so sci-fi časťou nie je úplne vydarený. Z hereckej stránky nemám zásadnejšie poznámky. Pre väčšinu maďarských divákov vo filme prevládajúci Anglický jazyk nebude sedieť. Neľahký film, ktorý nie každý spustí znovu, aby sa v tom viac ponoril a snažil sa pochopiť myšlienky pána režiséra. Titulky na začiatku a konci filmu v ASCII štýle sú veľmi pôsobivé. Osobné hodnotenie: 64% (**) ()
SPOILERY Tohle musím někdy vidět znova, ale v lepší kvalitě a s (minimálně) anglickými titulky, které budou ke všem dialogům ve filmu, protože momentálně jsou k dispozici jen ty, které sice jsou anglické, ale jsou pouze k maďarsky mluveným pasážím. K anglicky mluveným žádné titulky nejsou, tudíž jsem si to nějak překládal z odposlechu a protože moje angličtina není tak dobrá, abych to s ní bez titulků bez problémů dal, tak na to prosím při čtení mého komentáře berte ohled a stejně tak i na hodnocení. Možná ho po druhém zhlédnutí snížím, možná ne a bude mi ten film připadat ještě geniálnější než doposud. Nicméně, k věci: Lemovu knihu Pánův hlas jsem nedávno dočetl a byl jsem z ní nadšený. Tenhle film mám v hledáčku už minimálně rok a půl a zároveň jsem ho chtěl strašně vidět - a zároveň se ho dost bál. Jednak proto, že tuhle knihu považuji za jen stěží zfilmovatelnou, pak taky proto, že jak zdejší obsah z Febiofestu, tak trailer moc nevypadaly na to, že by si z předlohy něco vzali a že se to jí jen chce zaštítit. Přece jenom, natočil to Pálfí, známý hlavně kvůli Taxidermii (kteoru jsem ještě neviděl, přiznávám) a co jsem o ní slyšel a četl, tak jsem se bál, aby z toho nevypadla další úchlárna. A naštěstí všechny moje obavy byly mimo. Dostal jsem totiž tak hutnou podívanou, na kterou je v současnosti sakra problém narazit. Co hlavně musím sdělit je to, že takhle atmosférický a podmanivý film už jsem sakra dlouho neviděl. Ta forma mi zde přišla naprosto dokonalá, skvěle promyšlená, místy i originální a dokázala si mě získat už hned v prvních minutách filmu a až do konce mě nepustila. Fakt jsem od toho měl problém odtrhnout oči, a to se mi nestává zrovna často. Navíc je to skvěle natočené a i dost slušně zahrané. Co je ale nejdůležitější je to, že zde forma nepřevyšuje obsah. Možná jen maličko, ale tak, že mi to vůbec nevadí. On totiž i ten obsah je hutný a potěšilo mě, že si skutečně bere něco z knihy. Ta je sice sama o sobě silným filozofickým traktátem, ale film si z ní bere ty nejzákladnější a nejdůležitější myšlenky - a ono to stačí. Všichni lidé mají neustále problémy mezi sebou, těžko se usmiřují sami se sebou, někdy se mezi sebou i spolu těžko seznamují - vážně jsme natolik vyspělá civilizace, abychom měli tu čest poznat nějaké inteligentní mimozemské bytosti? Navíc když mezi sebou neustále válčíme, a když ne zbraněmi všeho druhu, tak psychicky, slovně... prostě všelijak (viz. Studená válka, což je sama o sobě jedna z vrstev knihy). Krásně to je vidět na částech, které se odehrávají v budoucnosti a účinkuje v nich Peter (ale jako jeho potomek) - loď se dostane k planetě, která je podle všeho obydlená, ale loď se na ni prostě nemůže dostat, tak celá posádka doufá, že se jim ozvou "oni". Jenže se neozývají, nenadešel náš čas, nejsme na to vůbec připravení - a tenhle fakt celá posádka potvrdí tím, že radši celou planetu zničí. Navíc k tomu použijí takovou černou kouli, kterou jsem zpočátku vůbec nechápal, než mi docvaklo, že jsem vůl - vždyť to je Žabí potěr! Jediná věc, která z celého projektu Pánův hlas vzešla - a jak ji lidstvo hodlalo použít? Jako zbraň, přece. A tady je použita v celé své možné ničivosti, přesně jak předpovídal jeden z těch profesorů v knize (teď si bohužel nevybavím jméno). Skutečně nejsme připravení. O tom je kniha a o tom je i tenhle film. Navíc mě potěšilo, že tu těch odkazů na knihu je mnoho a teoreticky se odehrává "po jejím dopsání", během filmu zde vidíme Earneyho z archivních i současných záběrů (mimochodem skvělého herce k němu vybrali, přesně takhle jsem si ho představoval), Peter se při svém pátrání po otci osobně setká se (v závěru knihy "ztraceným") Rappaportem a tahle část nám dokonce naznačí, proč Rappaport vlastně "zmizel". A hlavně Peterovým otcem není nikdo jiný, než Peter Hogarth - stěžejní postava celé knihy. A zatímco v ní je Hogarth je celkem vážný, tady je nám zobrazen i jako normální a celkem příjemný člověk, takže Pálfí jeho postavu o to víc oživil (a docela mě překvapilo, že uvěřil v Boha (asi? u tohohle si nejsem jistý) a pro mě osobně byl z celého filmu nejsympatičtější - ačkoli na to se tady zrovna nehraje. Každopádně na knihu to dost navazuje a tenhle film je teoreticky o tom, co "bylo po dopsání". Vůbec celý ten příběh je skvěle vymyšlený, hlavní dějové linky nějak uzavře, posouvá se uvěřitelně, napínavě a dokonce i správně mysteriózně a prvek road movie skutečně jak od Wenderse mi zde sedl naprosto dokonale. I ostatní postavy tu jsou uvěřitelné a dokázaly mě zaujmout. Když nad tím přemýšlím, možná bych měl drobnou výtku ke konci, který byl podle mě krapet urychlený, ale rozhodně mu to neubírá na síle a zajímavé myšlence (všichni jsme propojení - ale ne tak, jak to tvrdí příznivci New Age, sice podobně, ale jinak). A silných scén je tu vlastně taky dost, třeba nalezení otce nebo ta scéna, kdy jsou u rybníku. Hodně to stojí na symbolistických scénách, které divák musí dešifrovat, aby jejich poselství pochopil - a že jich tu není málo a že někdy dá zabrat to nějak pochopit (třeba ten Obr je divný - ale podle mě se jedná o zobrazení Peterova strachu, jakési noční můry, kdy je už jen krůček od setkání se se svým otcem, který už je jistě dost starý, ale co když ho nebude chtít přijmout, co když ho po vší té práci odmítne?). Tohle je jen důkaz, že zde forma a obsah jdou ruku v ruce a rozhodně se jedná o film pro náročného diváka. Čím víc nad tím teď při psaní komentáře přemýšlím, tím víc mi ten film přijde promyšlený - a snad na to mám i právo, tak zhruba 80% dialogů jsem si z toho odposlechu jakž takž přeložil nebo aspoň pochopil jejich význam. Skutečně jsem zvědavý, co mi ten film dá po druhém zhlédnutí a skrytě doufám, že mi dá ještě větší smysl než teď, protože takhle promyšlených filmů je skutečně málo, kor v dnešní době. A pro mě to je důkaz, že Pálfí evidentně není blbec, že umí a talent má (vlastně... viděl jsem od něj kdysi Hukkle a to nebylo špatné, jen ne zrovna plně využité), takže někdy se podívám na další jeho filmy. I na tu Taxidermii. Co já vím, třeba se jedná o dost chytrý film, nebude samoúčelný a budu z něj tak překvapený, jako kdysi ze Života i smrti porno bande. Každopádně, Pánův hlas se mi od něj líbil fakt hodně a myslím, že Pálfí zde skutečně zvolil chytrý způsob, jak tu knihu zfilmovat. Jo a btw, úplně jsem zapomněl zmínit skvělý soundtrack, který celkovou atmosféru filmu dokonale umocňoval. 5* () (méně) (více)
Od Györgya Pálfiho mě oslovil jedinečný filmový experiment Final Cut – Dámy a pánové a zlákán sci-fi žánrem + osvědčeným autorem předlohy jsem se rozhodl podívat i na jeden z Pálfiho hraných filmů. Ale asi jsem při tom přecenil sám sebe nebo čekal na základě obsahu něco úplně jiného, protože tohle moderní filmové umění s technicky, střihově i vizuálně experimentální formou příliš ocenit nedokážu, stejně jako většinu filmů zasazenou do moderního světa nejnovějších technických výdobytků. Nemám problém souhlasit, že forma a obsah se tady svým způsobem v některých prvcích trefně doplňují, a mnohé nápady lze objektivně považovat za umělecky i technicky obdivuhodné, ale je jich zde během filmu takové množství, že forma pro mě totálně přebila obsah, připadala zbytečně přemrštěná a svým stylem mě to většinou totálně minulo. Na velmi silný příběh otce a syna na pozadí sci-fi zápletky a komunistické minulosti bohužel zbylo velmi málo místa a navíc se to nevyhlo spoustě bizarním momentům. Poté, co hlavní hrdina tady skypuje z koupelny úplně nahý, na druhé straně s mužem, který se u notebooku rozčiluje, až se pod ním třese stůl i lampa, jsem myslel, že nic už děsnějšího nepřijde, ale režisér si ještě v záloze ponechal divoké sexuální orgie. Tohle jsem ve filmu s tak silnou zápletkou vážně dostat nechtěl. Asi skutečně nechci vidět režisérův nejslavnější snímek Taxidermia, naplněný dle všeho spoustou samoúčelných uchyláren, když tohle má být prý jeden z jeho „normálnějších“ filmů (?)... a aby toho nebylo málo, velmi často tady zní naprosto odpudivé psychedelické, zremixované techno pazvuky, jejichž autor má tu drzost vydávat je za hudbu. [50%] ()
Lemova predloha ma dostala a bola jedným z mojich najmilších literárnych prekvapení minulého roka. György Pálfi je zas kreatívny, zaujímavý a skvelý filmár - a jeho Taxidermiu milujem. Trošku rozpačité pocity mám teda z jeho veľmi voľnej (čo samo osebe nevadí) adaptácie, ktorá je síce plná množstva vizuálnych nápadov a experimentov s formátom, či žánrom, jej ústredný príbeh (syn hľadajúci otca) však akoby nemal dostatočnú dramatickú silu, čo je niečo, čo nezachráni ani (vrámci rozpočtu) kvalitné CGI. Tam, kde ma Lemova kniha dostala svojím jemným existenciálnym dunením, Pálfiho film iba tak vyprchal. Je však škoda, že je v našich končinách natoľko neznámy. Má čo povedať a nevylučujem, že niekedy pri budúcom re-watchi môžem hodnotenie prehodnotiť. (PS: Keby to bolo na mne, ja by som dal Pánov hlas natočiť Carruthovi. Jeho filmová řeč oplýva podobnou kúzelnou nezrozumiteľnosťou a rovnako ako Lemove dielo aj jeho prístup je prísne vedecký) ()
Nakolik to jde - což podle mne bylo hodně složité - drží se film minimálně ducha předlohy. Můžeme diskutovat o formě, ale mě sedla. Pálfi zvolil jakousi variantu Wendersových road movie cizinců po Americe, v tomto případě Petera, který hledá svého otce, vědce, který do USA emigroval z Maďarska. Vodítkem je mu fotka z YouTube dokumentu (tím využitím archivních materiálů pro fiktivní příběh film trochu připomíná Jana Němce) o coloradském incidentu, kdy samovolně shořeli tři lidé, a spekulovalo se, že za věcí mohou být nějací vědci. Tato Peterova cesta je prolnutá jeho vizemi, z nichž některé jsou dokonalé, jiné mystické, další trochu wtf (obr - bigfoot?, ale zas to mělo zajímavou atmosféru), některé záběry kamery čarují i v běžném prostředí. Nejlepší byla montáž ze současného a tehdejšího Los Alamos. :-) A do oněch vizí spadá i sci-fi příběh o tom, jak lidstvo zachytilo mimozemské vysílání, letělo na místo, našlo tam něco, čemu nerozumělo, zkázu sondy si vysvětlilo jako útok a mimozemský svět zničilo - ostatně, to víte z knihy, ale tady to je natočené a na maďarský film velmi slušně. Líbí se mi, že film řeší víc věcí, ale pořád se drží tématu - neporozumění mezi lidmi, kdy si nerozumí lidé kvůli řeči, kvůli politické situaci v zemi (dobrá je hláška nevlastního bratra, že popisovaný život v socialistickém Maďarsku je snad nějaká sci-fi), kdy nefungují vztahy mezi mužem a ženou, mezi dvěma bratry... a takové lidstvo chce letět do vesmíru a navazovat kontakt s jinou civilizací? Maně se mi vybavil jiný citát, tuším také od Stanislawa Lema, o tom, že by stačilo se dostat o sto let zpátky, a vůbec bychom nechápali jejich principy uvažování a žebříčky morálky a hodnot. A co teprve třeba o tři sta let zpět... Je tu také další, ale související podtéma, že ničíme to, čemu nerozumíme. Myšleno je lidstvo, ale moje manželka mi to dává sežrat občas podobně, když podle ní postup vaření provozuji špatně, nebo když špatně držím příbor. Ta první by stiskla tlačítko "Zničit cizí planetu, které nerozumím". A moc se mi líbila jedna linka, kdy otec konečně zjistí, že jeho druhý syn, kterého nechal v Maďarsku, je na vozíku, a k tomu zní hudba z 2001_ Vesmírná odysea (poznání ), s tím, že se nám dostane i vysvětlení toho, co háčkoval za podivné vzorce ve své klubovně u bazénu. Jinak bych ocenil, kdyby to někdo vydal na pořádném DVD, abych si užil pořádnou kvalitu obrazu, a s podtitulky, které obsáhnou maďarštinu i angličtinu, aby člověk nemusel pozornost od filmu upínat k tomu, o čem je řeč. A ještě ke struktuře filmu - bál jsem se, že po té hodině, kdy dojde k nalezení otce, nebude už moc oč hrát, a částečně se mé obavy splnily - Pálfi už pak často jen natahuje čas, ale dělá to pořád dobře. Nemá to sice drajv těch prvních dvou třetin, ale pořád je to ještě nad průměrem. A co je fajn, źe jsou zde všechny podstatné line vysvětleny - a to dokonce i ta ze sci-fi vložky, tedy co byly ty záhadné struktury cizí planety. Ještě jedna připomínka - on se ten film tváří strašně sofisitkovaně (ne že by trochu nebyl, ale až tak velké nároky na mozkové závity a těžké přemýšlení si nedělá), ale v podstatě jde o jednoduchou, ačkoliv velmi silnou myšlenku (myšlenky), jen prostě netradičně podanou. Pokud se vám podaří do struktury vyprávění dostat - a fakt to neníc nic složitého -, potom už se dá film jen užívat. () (méně) (více)