Režie:
Robert AltmanKamera:
Andrew DunnHudba:
Van Dyke ParksHrají:
Neve Campbell, James Franco, Malcolm McDowell, Susie Cusack, Robert Breuler, Marc Grapey, William Dick, Danny McCarthy, John LordanObsahy(1)
Při práci na filmu Company se režisér Robert Altman spojil se členy chicagského Joffrey Ballet a s herci Neve Campbellovou a Malcolmem McDowellem, aby natočil fascinující vhled do zákulisí špičkového baletního tělesa. Je to film o tvůrčím procesu, o sváru mezi profesními a osobními požadavky, o vzletech a pádech uměleckého řemesla. Altman líčí osudy mladých tanečníků a tanečnic s ironickým nadhledem a s vědomím rozporuplnosti a nevděčnosti jejich profese. Ačkoliv to jsou špičkoví tanečníci a světově proslulí umělci, většina z nich tře bídu s nouzí, mají nízké platy a žijí doslova ze dne na den ve zcela nehvězdných podmínkách. S přehnanou péči se starají o svá těla a zároveň zapalují jednu cigaretu od druhé, obracejí do sebe litry kávy a dřou hodiny a hodiny navíc. Do jejich světa patří i zkrvavené nohy, zmařené naděje, ale i účast na něčem tak nesmrtelném a pomíjivém zároveň, jako je umělecká krása. McDowell v odvážné a překvapivé kreaci představuje diktátorského uměleckého ředitele splečnosti. Neve Campbellová, která tančila v Kanadském národním baletu, než se začala věnovat herectví, představuje talentovanou, ale konfliktní členku souboru, která je jen krůček od toho, aby se stala první tanečnicí. Spolupodílela se také na scénáři se scenáristkou Barbarou Turnerovou a také film spoluprodukovala.
Robert Altman o filmu řekl: V každodenní realitě a hlavně v těch nejnemožnějších a nejneuvěřitelnějších podmínkách čelí tanečníci a tanečnice stejným problémům jako my všichni ostatní - biologickým hodinám a gravitační síle, která nám říká - tohle prostě nejde. Ale existují okamžiky v jejich životě, kdy, obrazně řečeno, jsou schopni tyto síly pokořit. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (35)
Nemusí vadit, když pohled na jeden mikrokosmos nemá žádný děj. Ovšem to, že jednotlivé prvky zkoumaného světa neprožívají žádné příběhy, že tu nejsou žádné emoce, to je bohužel fatální chyba. Ukázky choreografií jsou dechberoucí, jenže mezi nimi... zkoušky, večírky, rodiče, potřeba kondomu, všechno podané a zahrané jako na nějakém homevideu. McDowell jako ředitel-diktátor má sice dost prostoru, ale i on je jednorozměrný a bez života. ()
Děsně unavující a nic neříkající. Režisér je Altman zdatný, ale tohle se mu opravdu nepovedlo, i když naprosto chápu zvrtlý kotníky, sám to dobře znám a při sledování fotbalu, a zpomaleném záběru, když si ho někdo zvrtne mě běhá stejný mráz po zádech jako tady a to při psaní tohoto komentáře sám zvrtlej kotník mám a bolí to jak kráva, takže si to dokážu představit. Zvrtlej kotník je hrozný svinstvo, a s člověkem se to táhne celej život, závidím jim tak pěkný nohy, jak v tomhle filmu ukázali, ale jednou špatnej pohyb a jsou naprosto v prdeli na celej život. Tenhle film mě zaujal jen kvůli zvrtlýmu kotníku, jinak bych si na něj znova určitě nevzpomněl. ()
║Rozpočet $15miliónov║Tržby USA $2,283,914 ║Tržby Celosvetovo $6,401,690║ ()
rozpočet : $15 million tržby celosvetovo : $6,401,690 ()
Chybí tomu dramatičtější prvky. Až na 2 zranění se vlastně nic vzrušivějšho neudálo, romantická linka naprosto mdlá, spory mezi tanečníky a jejich nadřízenými bez potřebné gradace, takže zbyl jen pohled do zákulisí (kde jsem čekal trochu více rozvedené téma soutěživosti, nevraživosti, konkurence, čehož se mi moc nedostalo) a pak samotné zkoušky, představení. Výborně odtancované, několik dobrých choreografických nápadů a vůbec celý Modrý had působil vcelku zajímavě. Bohužel, i přestože se neřadím mezi odpůrce baletu, k jeho fanouškům rozhodně nepatřím, a tak jsem se místy docela nudil. 2*, věřím, že obdivovatelé tohoto umění si nějakou tu hvězdu přihodí. ()
|| Scenár: Barbara Turner / Príbeh: Neve Campbell & Barbara Campbell | Hudba: Van Dyke Parks | Produkcia: Robert Altman, Joshua Astrachan, Neve Campbell, Pamela Koffler, David Levy, Christine Vachon | Štúdio: Sony Pictures Classics | Rozpočet: 15 miliónov $ | Tržby: 6,401,690 $ || Ďalší experimentálny tanečný film, ktorý svojou javyskovou abstraktnosťou trošku vyčnieva z rady. Film je okrem tanečných scén emočne dosť plochý, chémia medzi hercami nefunguje. Nepomáha tomu ani zle namixovaný český dabing. 60% | DVD, CZ DTS | ()
Prdel tu Altmanovi zachraňují baletní čísla, hlavně to finální; "dokudrama" ze zákulisí je vyloženě průjem. Křečovitý pokus o filmový návrat do 70-ých let. Lepší už to nebude, Roberte? ()
Další skupinový portrét pod taktovkou legendárního Roberta Altmana. Bohužel fungující spíše jako akademický vhled do mikrosvěta proslulého baletního souboru The Joffrey Ballet Company z Chicaga. Ten je i hlavním hrdinou vyprávění. Působí jako jeden organismus, který tepe vlastním životem a kdo jeho zákonitosti nehodlá respektovat (nebo na to nemá), musí z kola ven. Altman si všímá jen několika málo postav, rezignuje na standardní příběh, nezamýšlí se vlastně ani nad fenoménem tance a jen tak skáče od zkušeben na jeviště, z jeviště do soukromých bytů tanečníků a zpátky zase za lopotnou dřinou. Až si divák klade otázku, zda-li to takhle uctívaný režisér původně vlastně chtěl. Když už se na nějaký příběh zaměří (nejvýrazněji v případě nastupující tanečnice Ry v podání Neve Campbell), těžko z něho vyvodíme nějakou pointu, ba dokonce hlubší emoce. Někde v pozadí je rozhodně cítíme, ale to je málo. Dle mého zbytečně potlačuje veškerou identifikaci diváka s dějem, ač je třeba přiznat, že taneční výstupy jsou pozoruhodné. A právě o to tu jde. Bolest, vyčerpání, slabost, úspěch, uspokojení.. vše, co může tanec přinést. Kolem něho se vše točí, on je světobodem vesmíru. Na mimořádně čisté taneční sekvence se dívá moc hezky, ale když je kolem citová prázdnota, je už to menší problém. Raději bych akceptoval nějaké to klišé spojené s tanečními (baletními) filmy, nějaký ten uslzený závěr, než-li emočně prázdné experimentování ve vysoce profesionálním prostoru. Přesto potěší hlavní hybatelka projektu, herečka Neve Campbell, která látce, které je spoluautorkou, bezmezně věřila, snímek produkovala a zároveň v něm zúročila svoje letité taneční kvality. Bohužel ale ani její postava nemá žádný vývoj, nikam nesměřuje, nic nenabízí. Nicméně Altmanův předposlední snímek, který měl těžkou cestu nejen na plátna kin, má i přes odcizující vlastnosti své nesporné kvality!! ()
Další ze zajímavých Altmanových kolektivních portrétů mě zavedl do světa, o kterém naprosto nic nevím. Malcolm McDowell tedy všechny buzeroval za něco, co bylo z mého pohledu dokonalé. Tak trochu navíc mi přišla romantická linie s Jamesem Francem, možná by bývalo bylo lepší se zaměřit na další ze členů souboru (např. na Aleca). Neve Campbell balet nezapomněla a zřejmě to profesionálním tanečníkům nekazí. A taneční čísla jsou v tomhle filmu to nejlepší. ()
Co mě to napadlo... - baleťáci :-) - 3. 12. 2009 - 20% ()
Jsem se na to tak dlouho tesila a rikala si, ze to nebude tak spatny, prece jen tanecni filmy tu nikdy nemivaji dobra hodnoceni... ale tohle je nuda k uzoufani i pro me... to snad ani neni pro milovniky baletu... ()
45 % - The Company je krásnou ukázkou toho, jak nudný může být podobný námět, který je jindy zpracovaný brilantně. A to v i případě jednoho režiséra: Roberta Altmana. Jeho Zítra nehrajeme! má s The Company hodně společného. Jedno se odehrává na poli baletního sálu, druhé v kabaretu. První je zdlouhavé a nudné, nejde postavám pod kůži a jenom je tak sleduje. Druhé otevírá postavy divákovu srdci, jde jim pod kůži a do nitra jich samotných. Přitom v obou filmech není dějový rámec nijak výrazně odlišný. Zpracování a celkové vyznění je ovšem jako den a noc. ()
,,Špičkovi tanečníci a světově proslulí umělci''. V tom případě se Robert Altman opil a usnul v psí boudě. Ptáte se proč zrovna v psí boudě? I ten pes je natolik duchaplný, aby nenatočil ''dramatický romantický'' příběh bez přihlouplých žvástů a příšerných herců. Ten příběh jsem vůbec nepostřehla, vlastně ani nevím, o co tam šlo. Pokud to mělo být romantické, tak je i hnůj romantičtější než dva hlavní představitelé. Žádné herecké výkony se nekonaly, v podstatě tam žádní herci nebyli, jen nějací lidé míhající se před zrcadlem. Neve Campbell je baletka taková, jako asi má kočka. A možná, že i ta kočka našlapuje ladněji, než naivní slepice Campbell. Na druhou stranu, poslední představení (včetně toho na lanku) bylo krásné a za to si zaslouží dvě hvězdy. Škoda, že tam nebylo jen toto. Jelikož rostlinky, banány, zebry a obr, jež žere červené opice, to se nevidí jen tak často! ()
Hrozně jsem se těšila na tento film, ale krom pěkného tance jsem se nudila celou dobu. ()
05. 03. 2010 (72.); zajímavý pohled na život baletní skupiny Joffrey Ballet z Chicaga ()
No musím se přiznat, že toto je jeden z mála filmů, kterej sem po prvních 20-ti minutách vypnul... Asi mi prostě nesedí baletní prostředí a ty opěvované baletní vystoupení mě spíše nudily... Prostě tohle není můj šálek kafe...Odpad nedávám jen proto že nevím, jestli nuda trvala celý film nebo jen ten začátek, po kterém sem to vypnul... ()
Je to vlastně moje vina. Už po několikáté jsem se střetl s Altmanem a opět mě (jako vždycky předtím) téměř unudil xmrti. Těch 112 minut nechápu, protože se během nic nestane vůbec nic zajímavého. Půlku filmu tvoří baletní (taneční) vystoupení, která nejsou choreograficky špatná, ale já baletu moc nehovím, takže to tak nedokážu ocenit. Druhou půlku tvoří "romantický" příběh mezi Neve a Jamesem, který jak už naznačují uvozovky nestojí za nic. Nevím, jestli jsem to už náhodou nepsal někdy dřív, ale nechápu tu auru kolem Altmana. Vždyť ten chlap za celej život natočil tak dva tři kvalitní filmy, zbytek jsou sračky nebo průměr. No a tohle se řadí k těm sračkám. ()
Nemá to začátek ani konec, ale jako dokument a pohled do zákulisí je to skvělé. ()
Film, ktorý možno z hľadiska príbehu je jednoduchý či fádny, no napriek tomu verne odzrkadľuje realitu. Nemusí hovoriť viac než vypovedal, hlavne, že sú k tomu baletné kreácie, výborným spôsobom zachytené. ()
Taneční film, blížící se svou koncepcí k dokumentu, prezentuje taneční scény jako dominantní materiál, vyjevující fascinaci těly a kultivovaným pohybem, jehož narativní funkce ustupuje do pozadí. Nejsilnějšími okamžiky jsou tak taneční vystoupení, jako zdroj vizuálního požitku, který pochází z mimofilmové oblasti (divadelní choreografie, stylizovaná scénografie a kostýmy, baletní umění). Filmové médium zde hraje roli zprostředkovatele. Vnější estetické hodnoty jsou předávány obrazem v HD kvalitě a prací s kamerou, která společně s rytmem střihu posouvá vizuální kvalitu vystoupení (např.prací s detailem či nadhledem) dál. Vedle Carlose Saury, který pracuje s výraznou dějovou linií, vypráví příběh pomocí tance (Krvavá svatba), nebo z tanečního prostředí (Carmen), Altman do tohoto materiálu začleňuje epizody ze soukromého života tanečníků jemně a nenásilně. Zařazuje minimum fikčních prvků. Epizodickou strukturu uceluje pouze nevýrazná dějová linka osudů tanečnice Ry. Zásadní je postava A.Antonelliho s výrazným herectvím M.McDowella, jež sjednocuje celý koncept filmu. Zprostředkovává smysl a cíle dané komunity a odhaluje fungování vztahů. ()
Reklama