Režie:
Henri-Georges ClouzotScénář:
Jérôme GéronimiKamera:
Armand ThirardHudba:
Georges Van ParysHrají:
Simone Signoret, Véra Clouzot, Paul Meurisse, Charles Vanel, Pierre Larquey, Michel Serrault, Noël Roquevert, Yves-Marie Maurin, Georges Poujouly (více)Obsahy(2)
Francouzské provinční městečko, kde ve škole vládne despotický ředitel. Bojí se ho nejen žáci, ale i vlastní manželka, která se mu se svým nemocným srdcem nedokáže vzepřít. Snad by se i rozvedl, kdyby škola nepatřila jeho manželce. Již nějaký čas však žije otevřeně v milostném vztahu s učitelkou Nicole. K oběma svým „ženám“ se chová přezíravě a krutě. Proto vznikne jejich společný plán na jeho zavraždění, za nímž stojí Nicole. (Česká televize)
(více)Recenze (114)
Zatímco muž většinou o všem jenom remcá, žena jde a udělá to. V tom spočívá jejich ďábelství, protože nás muže tím donutí taky něco udělat, no a všichni jak tu jsme moc dobře víme, že muž ze všeho nejradši dělá nic. K tomu mně osobně pomohlo těchhle 114 černobílých minut, během kterých jsem fakt nepotřeboval dělat vůbec nic, jen se kochat klasikou a namlouvat si, že takového ďábla já přece nikdy potkat nemůžu. (Challenge Tour 2015, film č.25) ()
7/10 Parádny námet, výborne obsadené, záver strhujúci, ale strašná škoda, že väčšina filmu je divadelná a bez hudby. Dalo sa z toho vytrieskať viac. Škoda, že to nedostal do rúk Hitchcock. ()
"Nebuďte ďábelští! Nekazte přátelům a známým zážitek! Neprozrázejte jim, co jste v tomhle filmu viděli!" Tak len toľko - Hitchcock naruby, v hlavnej roli žena. Vlastne dve. 85% ()
Perfektní, chytré krimi drama. Veliké štěstí, že se to točilo v silných dobách francouzského filmu, takže z toho vyšel solidní psychologický film, který se nezvrtl ani v horor ani v dech beroucí thriller. ()
Popravdě jsem od " Les Diaboliques " čekal víc. Přesto si troufám říct, že je " Les Diaboliques " dobrým filmem. Kamera i herecké obsazení je na výbornou. Zarazila mě absence hudby a rozhodně jsem čekal napětí na vyšším levelu. Lepší 3 hvězdy. ()
Teda, takú manželku ani milenku by som nechcel, ale zase na druhú stranu si za všetko mohol hlavný hrdina sám. Škoda, že som kedysi videl remake tohto filmu (Diabolská pasca, 1996), pointa a rozuzlenie príbehu mi preto boli už od začiatku známe. A práve to je na filme to najlepšie, nečakané rozuzlenie nad ktorým si divák povie - wau, super premyslený plán. Našťastie ma film prekvapil aj sympatickým výkonom oboch herečiek a príjemnou temnou noir atmosférou, ktorá ďaleko prevyšuje remakovú záležitosť. 75/100 Videné v rámci Season Challenge Tour. ()
Na rok 1955 jsou Les Diaboliques velmi dobrým hororovým thrillerem, jehož zápletka je dnes již několikrát vykradenou klasikou, hodně lidem známou hlavně díky remaku s Sharon Stone a Isabelle Adjani. Tento snímek by byl téměř dokonalý, kdyby nebylo té možná opravdu zbytečné délky. Myslím, že by se to mohlo krásně vejít do hodiny a půl. No nevadí, stejně jsem se nenudil a docela dobře se bavil. Jde o hororovou klasiku, kterou by si nikdo neměl nechat ujít, i když z dnešního pohledu už není zápletka tak překvapivá jako dřív. ()
Velmi dobrý film, který jsem zhlédl s nemalým zájmem. Napínavý děj a překvapivé rozuzlení se u mě podílely na příjemném filmovém zážitku. Film končí legračním upozorněním "Nebuďte ďábelští! Nekazte přátelům napětí ani zážitek. Nevyprávějte jim, co jste v tomto filmu viděli", které však v tomto případě platí do puntíku - pokud se nějak dopředu domáknete pointy, nemá už cenu na ten film koukat. To nejlepší, co lze v souvislosti s tímto filmem napsat, je doporučit případným divákům, aby si proboha nikde nic nečetli a film zhlédli zcela nezatíženi jakýmikoli informacemi, pokud je to nějak možné. UPDATE 1.9.2019 - Na druhé zhlédnutí už ten wow efekt prostě nefunguje, když člověk zná pointu. Stejně mě to ale bavilo, inspirace hitchcockovským stylem je zde zřejmá, a ten film velmi dobře pracuje s napětím a rozvíjením svého příběhu. Trochu si jen říkám, že chování milenky (Simone Signoret) nedává vzhledem k závěru místy smysl, a pak ten zcela finální zvrat, který naznačuje, že vše je možná ještě jinak, je na mě už moc překombinovaný - film je i bez toho už hodně za hranicí nějaké věrohodnosti - těžko věřit, že by se to takto skutečně všechno mohlo stát (mně osobně to ale nevadí, protože i sám Hitchcock věrohodností příběhu opovrhoval, podstatný pro něj byl jen celkový účinek filmu). Každopádně za mě velký respekt, že film starý 65 let stále neztrácí nic na své divácké zajímavosti. ()
Já se fakt bála u víc než půl století starého filmu. Řekla bych, že není třeba dodávat víc. ()
Přijde mi, že Les Diaboliques je hodně přeceňovaný film... Musím uznat, že herci byli výborní, zejména Véra Clouzot v roli křehké Christiny Delasalle, ale co z toho, když film má průměrnou atmosféru, absence hudby filmu moc nesedí, pointa je hodně předvídatelná a celkově se film dost vleče... A o horor se nejdná ani náhodou... ()
Musím povedať, že základným kritériom kvality filmu je podľa mňa to, nakoľko vás dokáže pohltiť. Môže tam byť 20 metafor, podobenstvá, môžete ich chápať a mať z toho radosť, ale keď vás trochu nudí a sledujete čas, nie je to úplne ono. Les Diaboliques sú, čo sa týka "suspense" efektu a ignorácie času, absolútne dokonalé. S francúzskou dobovou kinematografiou máme spojenú hlavne nie vždy pochopiteľnú a zábavnú novú vlnu, alebo nie vždy pre nás fungujúci Tatiho humor, takže takýto klasický film noir musí byť pre diváka neuveriteľne potešujúci. Dokonalá atmosféra, dokonalý scenár, dokonalé narábanie s tieňmi (čo sa prejaví najmä v dokonalom finále) a napätím, výborné herecké výkony a šokujúci záver, na ktorý som neprišiel, aj keď som vedel, že príde. Čakal som ho iný, ktorý by tiež fungoval, ale aj tak by som filmu dal čistú stovku. Tento bol jeden z troch najlepších, aké som kedy videl. A mám v mojej topke ďalšieho zástupcu, za čo som týmto "diabliciam" náramne vďačný. ()
Aj keď ide o slávny a oceňovaný (preceňovaný?) film, nemám najmenší problém ho považovať iba za mierne nadpriemernú kriminálku, ktorej dosť chýbala nielen hudba, ale aj atmosféra a nezachraňovali ju ani herecké výkony oboch predstaviteliek. Som rád, že som nevidel americký remake, ktorý je údajne o triedu horší. Nie som sklamaný, pretože sa na film dalo pozerať, ale očakávané nadšenie sa nedostavilo. ()
Značnou část filmu jsem si Ďábelské ženy užíval jako skvělou černou komedii o jedné rafinované vraždě způsobivší překvapivá vyústění. Každopádně jsem se nad velice pečlivým počínáním vražedkyni v podání Simone Signoret (vedle kolegyně ředitelky, jejíž představitelka Véra Cluzot byla o 8 let starší, ale vypadala teprve spíše jako čerstvě dospělá holka) dobře bavil, legendární herečka mne opět překvapila v jiné poloze, než na jakou jsem byl z jejich pozdějších, obvykle čistě dramatických filmů zvyklý. Málem jsem už pojal stanovisko, že ta hororová škatulka je buď mírnou ironií nebo poplatná době, když postupně na mne (zejména k závěru) dolehla atmosféra obrovského napětí a strachu, na jaké by si mohl lahodit klidně i samotný Hitchcock. Úžasně překvapivě rozuzlení se mi ukázalo nejen jako dobře promyšlená pointa, ale i další výzva, abych se brzy na film (tentokrát s vědomím oné pointy) podíval znovu a užil si tentokrát tu propracovanost scénáře s promyšlenými detaily i v zdánlivě zdlouhavém rozjezdu. Ostatně, přidá-li se ještě k obou herečkám i Charles Vanel, jehož komisařy napříč různými žánry (dále např. akční film Zdraví vás gorila, 1958) mne začínají bavit, a také Michel Serrault se svou osobitou komikou, věřím, že to nebude nuda ani v případě opakovaného zhlédnutí. Takhle se dělá kumšt opravdu zábavného hororu! Ať žijou Ďábelské ženy! ;o) 90% (# Season Challenge Tour 2020: 6. téma – herečka Simone Signoret) ()
Posledních deset minut čistokrevného hororu hravě strčí do kapsy celý zbytek snímku, který želbohu má i svá hluchá místa. Zejména v první půli, tedy než se napustí vana, se vše poněkud vleče. Navíc onen milostný trojúhelník mi přišel stejně pravděpodobný jako soužití pejska a kočičky od pana Čapka. Jakmile si však Michel Delasalle přihne z láhve jemně ochucené whisky, počnou se dít podivuhodné věci a příběh se rozjede na plné obrátky. Přibývá záhadných událostí a atmosféra houstne, až přijde již zmiňované fantastické finále korunované nejednoznačnou pointou, která báječně stvrzuje název filmu. ()
Dve „diabolské ženy”,ktoré majú geniálny plán ako sa zbaviť riaditeľa školy,ktorý je ešte diabolskejší ako ony,že plán sa spočiatku vydarí,len priebeh,čo potom, nie je taký jednoznačný... Totiž riaditeľ má za manželku učiteľku Christine(Véra Clouzot,manželka rejžu H.G.Clouzot),ktorá trpí bolesťami srdca,ale najviac,čo bije do očí,je psychický nátlak Michela(riaditeľ),ktorý ju deptá,ponižuje,psychicky týra,alebo je s ňou čisto zo zištných dôvodov,lebo disponuje majetkami a bohatstvom. Christine sa dohodne s jednou učiteľkou školy Nicole(Simone Signoret),že spolu vymyslia plán,ktorý zrealizujú tak,aby si nikto nič nevšimol,premyslia to do potrebných detailov a už len zrealizovať... Odídu na čas zo školy,lebo začínajú prázdniny,a tak cestujú do mestečka vzdialeného pomerne ďaleko,kde býva Nicole. Potrebujú,aby sa dostavil aj Michel,ktorému oznámi Christine,že sa chce rozviesť,tak prichádza nočným vlakom... V byte sa pripravujú diabolské babenky,ktoré by rady niečo urobili s Michelom,t.j,otráviť ho jedom,utopiť ho vo vani a preniesť vo veľkom koši naspäť do školy a hodiť do bazénu,aby to bolo dokonalé zinscenované,že na to nikto nepríde... Vlastne,čo ony chcú urobiť,vedia len ony dve,ale Michel,zdá sa nie je úplne Dead... A v márnici príde do cesty detektív,ktorého odbiť nie je to,čo si myslia,že sa im podarí(ako poručík Columbo)... Keď majú za tým,tak sa tvária akoby nič,pijánko,ale provokatívne začínajú vyplávať na povrch fakty,ktoré obracajú naruby psychiku Christine,Nicole je v pohode,detektív je im na stope,nebudem prezrádzať ako to je naozaj,postupne sa dá na to logicky doznieť,hra s divákom sa darí,atmosféra je noirová,kvalitná,dráždivá,vťahujúca... Dráždivý psychologický príbeh dvoch žien,ktorých plán je na dobrej ceste,len to by jedna z nich musela vedieť viac zákulisie... ()
Na dnešní dobu už řádně zastaralý ale ve své době určitě nebývalé odvážný a působivý thriller o dokonalé vraždě naplánované dvěma zhrzenými ženami. Překvapivý závěr. ()
Velmi nekonzistentní a mám nemalé výhrady. Jednak proto, že o horor nejde, leda tak o kriminálku s jemně hororovým nádechem, ale to by nevadilo. Problém je, že děj graduje až v druhé části, a to až dlouze po vraždě, kdy se množí tajemné náznaky, až do napínavého finále se zajímavou pointou i vtipnou tečkou. Jenomže předtím máme snad hodinu a čtvrt dlouhé, rozvleklé, nedějové nudy. Až do vraždy jsem už málem lezl po zdi, ale i pak dlouho nic, než se konečně začalo něco dít. Což je škoda, protože jinak by šlo o špičkový zážitek. Pokud měl o tento film zájem Hitchcock, je velká škoda, že se mu to nedostalo do ruky. Jsem si jist, že pod jeho vedením by to dopadlo mnohem lépe. Vzhledem k tak vysokému hodnocení zde i na IMDb se cítím trošku zklamaný... ()
Nechal som sa unášať diabolským plánom dvoch žien, ktoré chceli zlikvidovať jedného muža. Noirové prevedenie, prvky horroru, dobrá réžia a herecké výkony ( je ozaj zaujímavé sledovať eleganciu a zároveň krutosť Simone Signoret ) sú zárukou dobrej filmovej zábavy. Chýbalo mi viacej zapojiť do hry skvelú hudbu z úvodných tituliek, ale to som si uvedomil až ku koncu. ()
65% ()
Nelze se tomu vyhnout a nepřemýšlet nad tím, jak by to asi natočil Hitchcock. Clouzot, podobně jako v předchozím majstrštyku Mzda strachu dokazuje, že měl výjimečný cit pro budování napětí a strachu. Žánr a příběh, který by v dnešní kinematografii působil téměř jako brakový (což ostatně platí i o většině Hitchových děl), disponuje přirozenou dynamikou, kterou získává kontrastem toho, jak působí a v jaké době byl natočen. Dovedl bych si představit kratší stopáž, některé momenty mě trochu nudily. Naopak finále je se svojí výstavbou napětí naprosto brilantní a dokazuje, jak skvěle Clouzot ovládal filmovou řeč. 7/10 ()
Reklama