Režie:
Jan KomasaScénář:
Mateusz PacewiczKamera:
Piotr Sobociński Jr.Hrají:
Bartosz Bielenia, Aleksandra Konieczna, Eliza Rycembel, Tomasz Ziętek, Barbara Jonak, Leszek Lichota, Zdzisław Wardejn, Łukasz Simlat, Anna Biernacik (více)Obsahy(1)
Dvacetiletý Daniel projde v nápravném zařízení pro mladistvé duchovní proměnou. Chtěl by se stát knězem, s jeho trestním rejstříkem na to ovšem nemůže ani pomyslet. Když je propuštěn a má začít pracovat v truhlárně na malém městě, převlékne se po příjezdu do kněžského a díky náhodě se ujímá péče o místní farnost. Příchod mladého charismatického pastýře rozčeří stojaté vody a místní komunita, krutě zasažená tragédií, k níž tu došlo, může s jeho pomocí začít pomalu léčit své rány. Uspěje Daniel ve svém poslání? A za jakou cenu? (AČFK)
(více)Recenze (202)
Mimořádnost tohoto snímku spočívá v tom, že si v něm každý z nás dokáže najít něco jiného, tolik má vrstev, tolik myšlenek. Pro mě je to příběh o odvaze, odvaze jít si za svým snem, odvaze dělat věci jinak, odvaze změnit sebe sama. Krom této velké naděje dává také film velkou facku všem představám o tom, že z bahna se lze vymanit. Nejpozitivněji na mě působí ukázka toho, že víra v boha nemusí být jen slepé papouškování dogmat, ale může se projevit tím, o čem valná většina věřících jen žvaní, láskou k bližnímu svému. ()
Námet filmu znie tak, že si človek nevie presne predstaviť, o čom celý film bude. A presne tak sa aj stalo, všetko je vám odkrývané behom deja pomerne prekvapivým spôsobom a tým pádom sa aj hlavná myšlienka dostáva na svetlo sveta postupne. Nie je to kritika kresťanstva, cirkvi či náboženstva vo všeobecnosti, je to intímnejší pohľad do duší ľudí, ktorí si prešli traumatizujúcou udalosťou (aj "návštevník", aj miestni) a lepšie je pre nich si niečo nahovárať ako čeliť skutočnej, veľmi nepríjemnej pravde. Kto by čakal nejaké veľké precitnutia a priznanie si vlastného omylu, nech sa poobzerá po niečom mainstreamovejšom. Miernu výtku mám voči istej snahe Corpus Christi pôsobiť vizuálne ako "klasický" festivalový film na úkor auterizmu. Ale možno sa mýlim. Istú spojitosť (kolektívna trauma, malomesto, temnejšia atmosféra) vidím s Egoyanovými Svetlými zajtrajškami. ()
Bartosz Bielenia byl jako kněz naprosto boží!! ()
V poslední době přicházím víc a víc na chuť polským filmovým dramatům. Corpus Christi je jedním z nich. Pozvolně plynulé a deprimující sociální drama. Film co padl do mého filmo-gusta. ()
Snímek se drží poměrně zavedeného dějového schématu o nováčkovi v uzavřené a rozervané komunitě, který ji svým přičiněním mimoděk stmelí, ale své minulosti přesto neunikne – a i jeho forma je po většinu stopáže poměrně obvyklá. Co už tak obvyklé není, je neskutečně výrazný a až démonický Bartosz Bielenia, který podává v hlavní roli mimořádný výkon a táhne celý film na svých bedrech, a perspektiva jeho postavy, nahlížející na svět skrz Boha a poznávající přitom sebe sama. Film kromě toho zaujme i komplexně zpracovaným tématem náboženské víry a statickou kamerou, která však v závěru v klíčovém momentu překvapí náhlou, leč opodstatněnou pohyblivostí. Pozoruhodné drama vyniká i propracovaným scénářem a slouží jako další důkaz pro to, že i komorní film s nízkým rozpočtem a několika málo lokacemi lze natočit tak, aby se divákovi dostalo silného a výjimečně působivého zážitku. ()
Konečne film, ktorý na mňa úprime zapôsobí a dá mi skutočne pocítiť, že som sa díval na niečo nové a zaujímavé. Aspoň ja si nepamätám, že by som niekedy pozeral film ako "Corpus Christi". Téma je zaujímavá, postavy sú dobre vykreslené, má niekoľko silných a zapamätateľných momentov, dobrý spád a ani raz som sa pri ňom nenudil. Takto si predstavujem, že by filmy mali vyzerať. Mali by vo mne vyvolať pocity a zaujať ma. To je základom dobrého filmu. Bartosz Bielenia je podľa mňa vynikajúci hlavný hrdina. Veril som mu dokopy všetky momentky a priam som cítil, že našiel svoje skutočné poslanie. Nemal som s ním absolútne žiadny problém. Skvelá je aj Eliza Rycembel a priateľstvo, ktoré vznikne medzi Martou a Danielom funguje veľmi dobre. Je tam veľmi veľa dobrých scénok. Príbeh je dobre spracovaný a najlepšie na tom všetkom je, že hlavnou dejovou líniou nie je skutočnosť, že Daniel nie je skutočným kňazom. Hlavnou dejovou líniou je tragédia, ktorá sa odohrala v mestečku kam príde a spôsob, akým dopadla na jednotlivých obyvateľov. To je oveľa zaujímavejšie a hlavne to dáva filmu svoju vlastnú identitu. A funguje to preto, lebo keby aj vytiahneme skutočnosť, že Daniel nie je skutočným kňazom, tak srdce filmu by bolo stále rovnako silné. Akurát by tu bola možno jedna scénka, ktorá by tým získala úplne iný význam. Dotýka sa to všetkého čo je skutočné. Najmä obrovské a nekonečné ľudské pokrytectvo. Je to mesto plné dobrých ľudí, ktoré je schopné ale terorizovať ženu šoféra, ktorý sa zrazil s autom plným tínedžerov a písať jej výhražné listy. Film ma úprimne zasiahol a jediné čo môžem povedať je, čeknite si ho, ak ste to už neurobili. Pre mňa vynikajúce filmové dielo, ktoré stojí za vašu pozornosť. Hodnotenie: A ()
Nenadchol ma Farárov koniec s Vlastimilom Brodským a nenadchol ma ani jeho poľský variant podľa skutočnej udalosti. Možno to nie je celkom kvalitou filmu, ale skôr mojou vzdialenosťou od života ľudí vo filme zobrazených. Film sa dosť vliekol a ku koncu mi už bolo úplne jedno, ako to dopadne, i keď ten rezultát nebol vo filme tým najdôležitejším. Ale, okrem iného, som si potvrdil, že najfrekventovanejšie slovo poľštiny vedie oproti českému "vole" o niekoľko konských dĺžok. ()
Jasně svatokrádežný film, a to rafinovaně a promyšleně.! Profesionálně natočené svinstvo, o tom, jak se trestanec vydává za kněze. Hvězdička za filmové řemeslo, jinak odpad. Dobrý komentář např. Una111... -Není divu, že přemyšlský biskup Adam Szal nesouhlasil s natáčením tohoto filmu v kostele. Scénář označil za protikřesťanský, protiklerikální a zaujatý, protože jednoznačně znehodnocuje kněžství a úřady s ním spojené. ()
Precizně vysoustružené drama kluka z pasťáku, který se vydává za kněze, mě celou dobu udržovalo v napětí a zájmu o (nejen) hlavní postavu. Bartosz Bielenia si ve filmu vyzkoušel snad všechny možné polohy, a přesto to působilo, že hrál jedinou postavu. Scénář se nesnaží jít proti církvi jako několik jiných polských filmů z poslední doby, spíš jen využívá institut církve a post kněze ke studii jediné postavy. Vlastně jsem od toho ani moc nečekal, o to lépe jsem byl překvapen. ()
Bartosz ako Daniel výborný. Film dosť dobrý. Komasa to skrátka vie. Nič viac, nič menej. ()
Určite zaujímavý, novátorský príbeh, do akej miery však má prínos? Pre mňa maximálne na poukázanie na toho echt dedinského katolíckeho pokrytectva v spore o pochovanie jedného muža, z ktorého ostal už len prach. Akoby na tom tak veľmi záležalo. A falošne si nepripúšťať, že naše deti nie sú celkom nevinné. No na druhej strane je príbeh málo uveriteľný. To si fakt myslí, že do morku kosti veriaca obec uverí, že chlapec s kruhmi pod očami ako po celodennom kukaní do vysávača, ktorý fajčí, chlastá, nadáva je skutočný kňaz? Šaty síce robia človeka, ale nie až takto. ()
Tak tohle byla jízda, mám k Bohu a duchovním věcem velmi blízko, tak o to mě film ještě více zasáhl. Ze dna nejtvrdšího místa pro mladistvé (pasťáku) vystřelená duše jako z kuše přímo do nejsvětějšího bodu (kostela) na pozici otce představeného. Bezprizorní srdce dává kázání lidem s odhalenými city a ovlivňuje místní dění. Zápletka, která nechává v němém úžasu a která spěje ke grandióznímu vyvrcholení na konci. ()
„Telo Kristovo” . 20-ročný Daniel, ktorý sa akurát "zdržiava" v polepšovni pre mladistvých, chce byť ešte k tomu aj profesionálnym kňazom, pretože sa jednak zaujíma práve o túto duchovnú sféru, že zároveň »zaskakuje« pri nedeľňajších omšiach, ale keď sa tu už niekto raz ocitne, odtiaľto cesta do farnosti už nevedie, alebo sa mýlim ? Stačí sa prezliecť do talára, a o všetko je už automaticky dopredu postarané, že sa na záver stačí tváriť už iba vážene, múdro a vhodne ? / Prepúšťajú ho von na slobodu, na čerstvý vzduch, s istým odporúčaním - možnosti zamestnania sa v stolárskej dielni, „kdesi na opačnom konci republiky” , kam odhodlane cestuje autobusom. Štrngot miestnej píly už má sotva na dohľad, či cvengot zvoncov kostola čoskoro zazvonia, ako býva u nich už zvykom, a tak čo mladíka nakoniec presvedčí, ísť bližšie ku svojim ovečkám, ako pastier, čo ich usmerní, alebo rezať donekonečna dosky ? V poriadku, teraz vám už čosi to napoviem: V tomto malom, ospalom mestečku, sa z Daniela stáva najvyšší predstavený, ba ani nevie ako, lebo terajší, starší, nie je po zdravotnej stránke, na tom zrovna najideálnejšie, a tak ho tým pádom čaká životná skúška. Jedinú výhodu má takú, že ku cirkvi inklinuje, alebo je už iba otázkou času, kedy ho minulosť vskutku doženie ? Zo začiatku si je trochu neistý, no zázračne vhupne do bežnej rutiny, keď mu budú ľudia načúvať. Obyvatelia sú čoraz viac frustrovaní z jednej tragickej udalosti, počas ktorej vyhasli ľudské životy, čo sa nám divákom začne postupne odkrývať. Skončí sa táto hra za prezlečeného profi/amatérskeho, katolíckeho šarlatána, alebo bude slúžiť omše do odvolania ? _ Súčasná poľská kinematografia, má určite čo ponúknuť, i keď sa jej extra nevenujem, ale i napriek tomu, som príjemne prekvapený, aký Jan Komasa nakrútil strašne pozoruhodný, dramatický snímok s excelentným Bartoszom Bieleniom v hlavnej úlohe, kedy samotné obsadenie, je samo o sebe dosť kľúčové. So scenárom je to ale trochu plytkejšie, no dramatizácia vývoja postáv a deja, je tak vkusne vyvážená, že neostáva čas na akékoľvek pochybnosti, ako mu to celé vlastne mohlo prejsť ? Myslím si, že možné by to aj bolo, ale to by musel mať človek dostatočnú charizmu, akú mal trebárs Daniel. Vtedy, skôr (áno), než (nie) ! ()
Polská kinematografie mě zklame málokdy. Film nelze doporučit každému, neboť zarytý ateista na duchovní linku není nastaven ani ze zvědavosti, najde si v tom jenom to svoje opovržení, a člověka silně věřícího, by trefná kritika morálky "věřících" mohla zase urazit, protože se mu sáhne zase jen na to jeho svaté. Takže správně! Corpus Christi tne do živého a líbit se bude především diváku otevřenému a tolerantnímu, což je evidentně nota, na kterou tvůrci zahráli. Po Kléru další výborná záležitost, Bartosz to rozbalil ve velkém stylu, česká i slovenská kinematografie stále výrazně zaostává a ačkoli několik kvalitních počinů ročně svedeme, Poláci mají lépe vyvinutý cit pro téma a kvanta naprosto famózních umělců, kteří jedou ale nenormální herecké bomby... Zasloužená Oscarová nominace. ()
Recenze filmu Corpus Christi (2019) Neuběhl rok po filmu Kler (2018) natáčí další film na téma náboženství s názvem Corpus Christi (2019) rovnou útočí na nominované filmy na Oscara. Rozdíl mezi těmito filmy je, že snímek Klér poukazuje jaká je asi církev v Polsku, kdežto Corpus Christi je o mladíkovi, který si prošel duchovní proměnou ať chce nebo nechce se stává knězem ve městě. V roli mladého kněze hrál Bartosz Bielenia a můžu vám říct, že svojí oscarovou laťku už asi nepřekoná, ale kdo ví. Nutno podotknout že tento herec hrál ve filmu Klér. Díky roli pastýře poznává sám sebe a možná nachází svoje poslání a dostává druhou šanci životě, přičemž dokáže dát dohromady komunitu ve městě. Tento film mě trochu připomnělo jeden ukrajinský snímek s názvem Kmen a je to film pro neslyšící, takže nepotřebujete žádný titulky. Jak to kurwa Poláci dělají. ()
Je to něco mezi Zoufalství a naděje a Spielbergovým Chyť mě, když to dokážeš. Je to typicky polské včetně vodky a zároveň univerzální příběh. Je to myšlenkově provokující drama. O tom co to vykoupení vlastně je. Film má také co říct o náboženství a odpuštění. Je to film o vyprázdnění víry . Víry jako substituce alkoholu. Hlavní hrdina tím, že se na chvíli stane falešným farářem, problematizuje hranici mezi falešností a opravdovostí víry. Nápodoba Krista a jeho cesty musí být úplná, nejen symbolická, tak jako není jen symbolická takzvaná transsubstanciace oplatky, chleba a vína v tělo a krev Páně. Jak něčím pevným vyplnit prázdnotu existenciální nudy, když se člověk bojí nasadit sama sebe naplno, včetně tělesné schrány? Jak najít věčnost, když se bojíme objevování času ve světě nudy? To, že víra bolí jako kdysi tělo Krista, předvádí režisér Komasa bez patosu. Je v tom takřka bezohledný, přesto jeho film sugestivně vtahuje, až mámí. ()
Skvěle natočené, výborně zahrané ale tématem mimo mě a po celou dobu mě to nijak nezasáhlo. ()
Ohledněte převleku - v souvislostech možná o chlup riskantnější než Josefína s Dafné a jinak, metodicky - malá farnost hrůz... tedy, jestli si ovečky uchovaly víru po všech lekcích, kterých se jim dostalo, kardinálský klobouk dolů! Nakonec si všichni tak nějak polepšili, i když to nebylo vždy, vlastně vůbec košer. Ovšem - podívaná s omračujícím účinkem, přestože tvrdím, že církev není holubník! ()
Skvělý film! Drsný, upřímný, nesmlouvaný... Určitým způsobem připomíná Michálkovo Zapomenuté světlo. Naopak podobnost s Farářovým koncem je pouze zcela vnějšková. Jádrem filmu přece ani trochu není kritika společnosti ale spíše zápas se sebou samým. S otázkami po vlastní odpovědnosti, vině a hříchu, odpuštění, milování bližního... Vlastně nevím, jestli tohle může pochopit nevěřící člověk... Jde o vědomí že jsme všichni zhřešili a navzdory tomu tvoříme tělo Kristovo. Navzdory tomu jsme Bohem milováni. Vůbec nás to ale nechrání před zlými věcmi. „Denně jsme pro tebe vydáváni na smrt, jsme jako ovce určené na porážku.“ (Římanům 8,36) Samozřejmě je to i film o naději, která překoná smrt. "Ale v tom ve všem slavně vítězíme mocí toho, který si nás zamiloval." (Římanům 8,37)... Celkový dojem: 90% ()
Film ktorý hovori vela aj vtedy, keď sa nehovori... aj vďaka prirodzenosti Bartosza Bielenia, ktorý uz len drobnou mimikou vyjadri vsetko co sa deje v jeho vnutri. Film o "vsetkom a nicom specialnom", prirodzene ludsky, citlivy, hlboky, hladivy, desivy a znicujuci...a poriadne podprahovy... Silne, archetypalne - ako to kurwa do pierdole ti poliaci robia!?! :) ()
Reklama