Režie:
Baz LuhrmannKamera:
Mandy WalkerHudba:
Elliott WheelerHrají:
Austin Butler, Tom Hanks, Olivia DeJonge, Richard Roxburgh, Helen Thomson, Dacre Montgomery, Luke Bracey, Kelvin Harrison Jr., Kodi Smit-McPhee (více)VOD (3)
Obsahy(2)
Film Baze Luhrmanna Elvis o životě a hudbě Elvise Presleyho (Austin Butler) z pohledu jeho komplikovaného vztahu s tajemným manažerem, plukovníkem Tomem Parkerem (Tom Hanks). Příběh se zabývá složitou dynamikou mezi Presleym a Parkerem, která trvá více než 20 let, od Presleyho vzestupu ke slávě až po jeho nebývalou slávu, na pozadí vyvíjející se kulturní krajiny a ztráty nevinnosti v Americe. Ústřední postavou této cesty je jedna z nejvýznamnějších a nejvlivnějších osob v Elvisově životě, Priscilla Presleyová (Olivia DeJonge). (Vertical Entertainment)
(více)Recenze (653)
Dost smutný příběh o Elvisovi. Zachycuje jeho život od dětství až po smrt. Ukazuje hlavně to, jak ho všichni kolem něj celou dobu vysávali, a to hlavně jeho manažer Plukovník a jeho rodina. Taky mu asi moc nepřidala ta jeho závislost na prášcích. I tak ale udělal obrovskou díru do světy a navždy se napsal do dějin jako legenda. Dokázal totiž svoji dva nesourodé hudební styly a stvořit styl nový. Taky dost vynikal díky svým pohybům a rebelství. Ale měl smůlu na špatné lidi, a to byl jeho kámen úrazu. "Plukovník tě obírá!" ()
Trailery ve mně vyvolaly obavy, zda je Baz Luhrmann tím pravým režisérem pro biopic o Elvisovi, všechna skepse však byla během prvních deseti minut pryč. Perspektiva vyprávění z pozice manažera byla zajímavou volbou, ale stále si nejsem jist, zda tou nejvhodnější – na namaskovaného Hankse ve fatsuitu s jižanským přízvukem jsem si zvykal hodně dlouho a jeho schizofrenní obhajoba svých činů místy pokulhává. Oproti tomu Austin Butler byl fenomenální ve všech směrech a rychle jsem se s jeho pojetím Elvise sžil. Největší důraz je kladen na začátek Elvisovo kariéry a následně na jeho poslední léta spojená s hotelem International v Las Vegas. Jeho působení v armádě a Hollywoodu je věnován nejmenší prostor, ale v rámci filmu s tím nemám nejmenší problém. Nejvíce na mě zapůsobilo live vystoupení s písní „Trouble“, které bylo nejvíce vyhrocené a famózně zpracované. Hudební výstupy jsou precizně dávkované tak, že většinou skvěle fungují jako takové vyvrcholení jednotlivých kapitol příběhu, případně v rámci časových předělů. Elvis je krásným filmovým pomníkem jedinečné hudební ikony a jejího nešťastného osudu, jehož otěže nedržel v ruce jen plukovník Parker, ale vlastně celá společnost. ()
Od "Elvis" som dokopy očakával, že pôjde o silný film. A som veľmi spokojný, že môžem povedať, že som sa vo svojich očakávaniach nemýlil. Toto vyšlo absolútne krásne. Rešpekt voči Austinovi Butlerovi, ktorý dal do tejto role absolútne maximum a na plátne vyslovene nechal svoje srdce. Rovnako skvelý mi vo filme prišiel aj Tom Hanks. Akosi hral postavu, ktorý viac pôsobil ako postavička vystrihnutá z úplne iného života, no nejako som mu to bol schopný vo všetkom uveriť. Ani neviem či sa na neho reálne dívam ako na zloducha filmu. No rozhodne urobil vo svojom živote rozhodnutia, ktoré vysoko ovplyvnili udalosti v Elvisovom živote a má určite svoj podiel viny na tom, že zomrel tak mladý. Ale nemyslím si, že je jediným dôvodom jeho skonu. Bolo tam toho viac. Olivia DeJonge mi tu tiež veľmi sadla v role Priscilly a film má rozhodne svoje silné momentky. A myslím si, že ak ste fanúšikom Elvisa, tak si to užijete ešte o to viac. Ale ak aj nie, tak minimáne je to zaujímavý životný príbeh, ktorý stojí za to poznať. Hudba je super, vizuálne je to super, má to veľmi zaujímavý štýl, kde sa tón a atmosféra filmu neustále vyvíjajú... neviem čo viac dodať. Možno jediné čo sa dá filmu vytknúť je, že možno mohol byť trošku kratší. Lebo tých 160 minút je teda cítiť. Hodnotenie: A ()
Tato ikona světové pop kultury byla již odmalička vyjímečná a to zejména svým uhrančivým hlasem, krouživými pohyby, které dostaly do varu nejednu fanynku tohoto fenomenálního zpěváka. Dalo by se říct, že některé mladé dívky zažili při jeho koncertech svůj první orgasmus a pro některé to byl i jejich poslední. Je zajímavým paradoxem, že se na tyto budoucí velikány doslova přisávají různí paraziti jako klíšťata a pomalu, ale jistě z nich vysávají všechnu krev, dokud se z nich nestanou chodící a zpívající trosky. Elvis měl rád hudbu již odmalička a dalo by se řící, že Elvise měl každý rád. Problém byl v tom, že Elvis neměl rád sám sebe. Nevím proč, ale začal zobat různé pilule, které mu dodávaly energii při jeho drakonických vystoupeních a potom jako by svíce zhasla a náš hrdina se ponořil do neutuchajícího temna své existence. Tento problém jsme viděli již u více superstar světové popkultury, ať už to byla herečka Marilyn Monroe anebo Falco a to nemyslím toho roztomilého létajícího psa z filmu Nekonečný příběh, ale myslím toho rakouského popového zpěváka, který se také uzobal k smrti a na jehož tragický konec se můžeme podívat v jeho životopisném dramatu nazvaném Falco. V tomto životopisném snímku se podíváme v retrospektivě na celý jeho život, od mládí, kdy chtěl být hrdina z komiksů až po jeho první úspěchy, kdy si ho vyhlídl jeden cirkusák, kterého zde skvěle zahrál Tom Hanks. Tento šméčkový producent mu doslova diktoval, co má dělat a toto spojenectví by se dalo popsat jako smlouva, kterou podepsal Faust s Mefistem a i když byl Elvis rebelující ikonou, tak ho po většinu jeho času tento nenasyta držel na uzdě, což je škoda, jelikož Elvis nikdy nejel světové turné a kromě amerických turné vystupoval pouze na třech koncertech mimo svou domovinu a to v sousední Kanadě, kde v roce 1957 vystupoval v Torontu, Ottawě a Vancouveru. Celkový dojem po tomto bezmála tříhodinovém snímku je ve skrze pozitivní a za přispění mnoha světoznámých šlágrů, které ladili mým uším musím dát zasloužených 80%. ()
Najmenej 60 rokov žijem v prítomnosti Elvisovej hudby. Pretrpel som desiatku jeho filmov, pozrel nejaké dokumenty a tento Luhrmannov zázrak mi naozaj k šťastiu nechýbal. Dosť ľutujem mládež, ktorá by chcela prostredníctvom tohto filmu spoznať život a tvorbu Elvisa. Zvolili si zlú cestu. Retrospektívne zisťujem, že na spočítanie kvalitných životopisných filmov, ktoré som videl mi bohato stačia prsty jednej ruky. ()
Další film, který pokračuje v trendu biografických filmů o hudebních celebritách. Vím, že každý jedinec měl své vlastní životní zkušenosti a je nefér je srovnávat, ale to, co tyto filmy jako „Bohemian Rhapsody“, „Rocketman“ a nyní „Elvis“ zobrazují, je ve své podstatě stejné: hudební umělci, kteří měli obrovský talent a chtěli jen hrát hudbu, jsou většinou ztraceni v područí bezohledné slávy a všech excesů, které s ní přicházejí, přičemž je bohužel využívají lidé z jejich okolí, kterým na nich vůbec nezáleží a nic kromě peněz je nezajímá, což způsobuje, že jejich život končí tragicky... Nicméně jako životopisný film mi to přišlo z některých důvodů podivně provedené. Střih byl špatný a příliš se fixoval na zachycení stylu, až to bylo téměř zdrcující. Střihy a použití hereckých výkonů nedává divákovi dostatek času na reakci nebo strávení toho, co se stalo. Neustále se přepíná mezi silně emotivními scénami, ohromující uměleckou kamerou a střihem. Zkrátka je tento film doslova sestříhaný jako 160minutový videoklip. Film je příliš dlouhý s mnoha opakujícími se dějovými úseky a zaměřený spíše na vedlejší postavu Toma Parkera (Tom Hanks). Po celou stopáž filmu působil Elvis jako velmi pasivní postava, nevím, jestli to bylo záměrně, aby se posílil fakt, že jeho život „vlastnil“ Tom Parker, ale téměř nepůsobil jako trojrozměrná osoba. Z filmu jsem odcházel s tím, že si plně neuvědomuji, kdo vlastně Elvis jako osobnost byl. Také dost zamrzí celkové osekání (drogových) trablů a paranoidních stavů, které provázely krále rock and rollu na konci jeho životní cesty. Vyvrcholí to tím, že film nezobrazuje jeho skon a vyřeší se to až v samotném závěru titulkem s datem jeho úmrtí. Nepatřím k těm, kteří by Elvisovu hudební tvorbu vehementně adorovali, rozhodně se ale najdou songy, co vešly do povědomí. Když se na jednom z vystoupení rozeznělo „Suspicious Minds“, tak se dostavil příjemný pocit, znásobený impozantně zvládnutou imitací pěveckého idolu, včetně jeho pohybové sestavy. Většina filmu je ale sáhodlouhá nuda, v níž převládá obrazová a technická kvalita nad tou obsahovou. Celkově je těžké něco plně docenit nebo pochopit, když je to přehnaně provedené, „Elvis“ je jeden z takových filmů. /60%/ ()
Jak se dá od Luhrmanna čekat, je to velkolepé zpracování. Stopáž odsýpá, hudba funguje. Ale ačkoliv je to první velký film o Elvisovi, na kterém se podílela i jeho rodina, zůstává až trestuhodně na povrchu toho, kým byl Elvis jako člověk a to je hrozně velká škoda. Záblesky hloubky tady byly, ale čekala bych, že zjistíme, co vlastně vězí za touto ikonou, ale tohoto statusu jej asi nikdo zbavit nechce a Luhrmann také není úplně ten pravý pro takový počin. Celý film je navíc vyprávěn z Colonelovy POV, což je za mě škoda. Nicméně emocionální zásah to mělo. Hanks je tak nechutný, jak má být a Austin je zkrátka vynikající a nominace na Oscara je zcela opodstatněná. ()
Jelikož si ze dvou posledních filmů Baze Luhrmanna vlastně nic nepamatuji, tak je to velký návrat po dvaceti letech. Režijně nápadité, výborně nasnímané, perfektně obsazené a dokonce ani hudba se nebojí tepat modernějšími rytmy, než by divák u filmu o Elvisovi čekal. Sázka na neokoukaného Austina Butlera vyšla na jedničku, opravdu jsem chvílemi zapomínal, že nekoukám na skutečného Elvise. Snad jen škoda té přepálené délky a závěru, který začal vypadat stejně starý a unavený jako jeho protagonista. ()
Pocta Kingovi? Súdiac podľa Elvisovho výzoru na záver to bola skôr pocta Burger Kingovi. Piesne super, ale že by to bol nejaký skvelý životopis, tak to ani náhodou. V podstate som sa len dozvedel len to, že čo má Matovič a Elvis majú jedno spoločné. Obaja sú plagiátori. No len jeden z nich je napriek tomu oslavovaný aj po smrti. Ten plagiatorizmus, ktorý sa dodnes nazval inšpiráciou mi tu príde až taký účelový. Film vlastne tvrdí: Elvis bol super, ale nebyť čiernych bratov tak nemá šancu. Herecky ťažko povedať, ale Olivia DeJonge sa na Priscillu nepodobala ani náhodou. Režisér asi nemal k dispozícii fotky, inak si to neviem vysvetliť. ()
Veľkolepá šou ako od Luhrmanna. Síce kĺže po povrchu a nejde do hĺbky, ale ani sekundu nenudí a miestami aj dojíma. Pesničky skvelo použité, zostrihy speváckych čísel fantasmagorické a Austin? ... bol famózny. ()
Elvis the Pelvis. Tohle byla nejlepší hláška filmu, která shrnuje tu černošskou hudbu s černošskými pohyby boků - tedy až moc svůdnými pro tehdejší konzervativní politiky v období vrcholící segregace. Film se dominantně zaměřuje na pozadí toho businessu okolo Elvise. ()
Nejlepší hudební film od All That Jazz Boba Fosseho. Fascinujicí portrét osobnosti a sonda do prohnilosti showbusinessu, podaná typicky luhrmannovskou energickou režií a střihovými montážemi, z nichž se tají dech. Možná film roku. ()
Baze Luhrmanna moc nemusím a i oceňovaný Moulin Rouge není můj šálek kávy. To Elvis už je někde jinde, přestože je podobně naspeedovaný a kdo očekává klasický životopis, asi to po půl hodině vzdá. Pro mě se však jednalo o audiovizuálně opulentní poctu krále rocku, která by si zasloužila trochu zkrátit, ale minimálně první hodinou mě uhranula takovým způsobem, že jsem to léta nezažil ani u těch největších blockbusterů. Takhle sestříhaný a hudebně precizní film jsem nikdy neviděl a pokud by dané tempo drželo minimálně dvě hodiny filmu, byl by to ultimátní hudební biják, který nemá konkurenci. Ne dokonalé ale skvělé a v mnoha scénách mistrovské. Minimálně Oskar za střih by měl být jistý. ()
Baz Luhrman dodal filmu energii a styl. Extravagantni, frivolni filmarina. Vse je velmi stylizovano, moderni pro divaky, pro ktere Elvis neni kralem rockenrollu. Typ filmu potesitel davu. Elvis tu je jednorozmerny, ukazuje se nam jeho lepsi verze. Vysledek je pusobivy. Vede k zamysleni co to znamena byt kulturni ikona v 20. stoleti pred internetem, socialnimi medii a influencery. ()
Po Freddiem a Eltonovi došlo i na Krále rokenrolu a jeho (ne)známý příběh si též našel cestu na velké plátno. Luhrmannovy filmy vynikají zejména po audiovizuální stránce, ať už jde o nepřeslechnutelný soundtrack či bohatou výpravu a nádherné kostýmy - a také Elvis nese silný režisérský rukopis. Zaujalo mě, že byl Elvisův příběh vyprávěn z pohledu jeho problémového manažera, který se snažil "Ípího" držet ve zlaté, ale nadmíru toxické kleci. Z hereckého hlediska nemám, co bych vytknul - jednalo se o herecký koncert Butlera a Hankse, kterým skvěle sekundovala Olivia DeJonge. Za nejsilnější scény považuji dialogy s matky, rozhovor Elvise a Priscilly v autě a samozřejmě vystoupení s Unchained Melody. I když nejsem žádný velký fanoušek Elvise, tak mě film dokázal udržet v pozoru i přes svou delší stopáž. P. S. “When things are too dangerous to say, sing.” ()
Myslím si, že Baz Luhrmann to natočil skvěle, lépe to snad ani nešlo. I když tedy, především na začátku, mi trochu vadily ty časté střihy. Každopádně film má obrovskou kvalitu a po celé 3 hodiny diváka baví. Já jsem rád, že jsem se dozvěděl celý životopis o Elvisovi a je škoda, co mu ten jeho doktor prováděl, měl od něj odejít. Na závěr však musím ocenit to nejzářivější, a to Austina Butlera, který naprosto famózně ztvárnil Elvise, jak vizáží, tak pohyby. Za to si zaslouží minimálně nominaci na Oscara. ()
Veľkolepá opulentná show. Príbeh nie je postavený len na Elvisovi, celý film sledujeme rozprávanie jeho manažéra a tento ťah bol veľmi dobrý. Dodal snímke ťah a nesmiernu atraktivitu. Už po pár minútach bolo jasné, že ide o výnimočné dielo, krásna kamera si vychutnávala hocijaký obraz a rýchly strih so zvukom boli pastvou pre zmysly. Herecká dvojica bola skvelá, Austin Butler má pred sebou slušnú kariéru. ()
SHRNUTÍ: Když jdeš z kina zamilovaná.... ()
Trpí to prakticky vším, čím trpí současné mainstreamové biografie o hudebních legendách. 1) bezvýhradně kladný protagonista jako oběť protřelosti nechutných businessmanů (Tom Hanks zde hraje komiksového Pinguina se vší tou groteskní přeťáplostí) 2) frakční vyprávění skrze bezpředělové scény, rok sem, pět let tam 3) snaha ukotvit potenciálně kontroverzního hrdinu v mindsetu současného mainstreamu (queer ikona Elvis jezdí trucovat mezi feláky afroameričany). 4) Když dojdou tvůrcům mergle nebo je to nebaví, přichází green screen. U závěrečné scény na letišti jsem blil. ____ Na rozdíl od jiných neživých bio-pomníků má ale Elvis za sebou Luhrmana, což... ééé jako neni špatná zpráva, ale ani dobrá. S tímhle režisérem totiž mám opakovaný problém - jeho způsob vizuálního vnímání a vlastně i vyprávění je příšerný kýč, možná až takový, že je to vlastně exploatace kýče. Jenomže jedním z problémů kýče je ten, že na první dobrou pod tou třeba efektní a barevnou slupkou nepřináší nic nového. A stejně je to tady. Luhrman se může přetrhnout ve snaze, abyste se ani na vteřinu nepřestali bavit a měli se na co dívat. Dělení obrazu, rotace kamery, zoomy, odrazy, úmyslná scéničnost a zběsilé střihy dělící často scény na půl sekundové záběry, jsou věci, které procházely u Baye, Neveldine/Taylora či Gilliama, protože byly propojené se stejně šíleným vyprávěním. Elvis je jenom konvenční rodinná podívaná o klukovi z předměstí, kde kamera osmkrát dramaticky najede na hotel Intercontinental a střih se dělá rozmazanou rotací. ()
Film je to božský. Ale úplne najviac je Austin Butler!! ()