Režie:
Ron HowardScénář:
Vanessa TaylorKamera:
Maryse AlbertiHrají:
Amy Adams, Glenn Close, Gabriel Basso, Haley Bennett, Freida Pinto, Owen Asztalos, Sunny Mabrey, Bo Hopkins, Lucy Capri, William Mark McCullough (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Student práv z Yalu se vrací do rodného města v Appalačském pohoří, vzpomíná na minulost svojí rodiny a přemýšlí o vlastní budoucnosti. (Netflix)
Recenze (153)
Cats mezi sociálními dramaty. Neukoukatelné chudinské porno, které ze zajímavých memoárů udělalo vyšeptalou pohádku pro lidi z východního a západního pobřeží. ()
Další rozhádaná problematická rodina s divnou babičkou a matkou na drogách. A všichni trpí, brečí nebo jsou naštvaní. Bez motivu, který by jejich příběh dělal v zástupu podobných čímkoliv zajímavý. Nedozvíme se důvod kde se to v nich vzalo, vždy je to odbité slovy “máma měla těžký život”. Že se počas flashbacků jednomu z dětí podaří vystudovat právničinu a udělat si v životě pořádek je klišé, které zde má být myšlenkovou pointou. “Nesmíme zapomínat odkud pocházíme, ale o tom kým budeme si rozhodujeme sami.” Fakt originální. Poslední půlhodina s více Glenn Close to jakžtakž zachrání, ale všechno předtím je bezpodnětná, nesmyslná nuda. Howardovu režijní obratnost lehce pocítit ve svižném úvodu a pak v posledních pár minutách, ale jinak nic. ()
Oscar 2 nominace: Herečka VR - Glenn Close, Masky ()
Veľmi dobrý film, jeden z najlepších za rok 2020. Nechápem tie nízke hodnotenia na IMDb aj na RT (tam dokonca 25%, pričom divácky rating je 90%). Áno, ten krutý pohľad na americkú "nižšiu vidiecku triedu" je zabalený do hollywoodskej melodrámy a nakoniec je vlastne optimistický, ale rozhodne to nie je film "bez sympatických postáv" (ale aj keby, toto predsa nie je o ľuďoch, ktorí majú vzbudzovať sympatie divákov). A je to zručne natočené, veľmi pekne to prelína niekoľko časových línií a hlavne je to herecký koncert všetkých hlavných predstaviteľov, predovšetkým famóznej Glen Close. Tá keď začne v polovici filmu naplno úradovať, tak je to takmer strhujúca záležitosť a jasný Oscar. ()
Trochu mě zarazilo, že je tu novinka Rona Howarda v modrých číslech. Nicméně jsem neváhal a Americké elegie zkusil. Jaké pro mě bylo zjištění, že tu Amy Adams a Glenn Close hrají naprosto nadpozemsky. Pro děti Amy to nebyly jen elegie, ale i legie, pro mě pak spíš solidní filmový zážitek z, pro mě, dobře odvyprávěného rodinného dramatu jedné chudé americké rodiny. Kolik takových v Americe je, co... ()
║Rozpočet $-miliónov║ Ron Howard a jeho sonda do života spodnej vrstvy amerického sna. Howard jednoznačne ešte má čo ponúknuť, herecky sa má o koho oprieť. Amy Adams a Glenn Close ovládnu svoje postavy, ako človek by ich obišiel na ulici asi riadnym oblukom, fakt podarená rodinka, odkazujúca na reálne osoby. Ten mladý chalan sa môže aj zblázniť aby im ulahodil. Slušná porcia nehostinného rodinného dramatu. /90%/ ()
Vanceova vzpomínková kniha ani její adaptace nejsou a nemohou být sociologickou studií, přesto spolu s podobně nepochopeným Out of the Furnace dokáží rozpálit dlouho korodující ocelové srdce Ameriky ve výhni do běla a říci k (nejen) americké beznadějně patové situaci město vs. venkov, opiátové krizi, vraždící ročně víc lidí než střelné zbraně a auta dohromady, nebo Trumpovu zdánlivě nepochopitelnému pět let starému triumfu víc, než je na první letmý pohled patrné. Nelze jim zazlívat, že popisují chorobu letmým, roztříštěným a subjektivním líčením příznaků, místo aby odhalovaly příčinu a stanovily diagnózu. To už tak laikové dělají, je na lékařích, aby to uměli rozšifrovat a léčit, a ti zde selhali ve velkém stylu. Bez ohledu na politické ovzduší a právě panující trendy jsou chudí vždy přijatelným cílem. Jako kynolog k tomu mohu říci jediné. Nedovolíte-li psovi vrčet, můžete se jednoho krásného dne dočkat, že se do vás zahryzne bez varování. Jako divák říkám, že jedna vyčerpaná vlaštovka jaro nedělá, ale v sychravém bezčasí po beznadějně dlouhé zimě potěší, ne že ne. P.S. K vytýkanému nedostatku sympatických postav dodávám jen tolik, že hodně lidí si plete empatii se sympatií. ()
Ve finále je to klasická človečinka se srdíčkem, ale těch sraček (podle skutečných událostí) co si ten klučina musel prožít. To stojí za vidění. Amy Adams si polohu zfetované maminy vychutnává a většinu pamětihodných scén si krade ona. Glen Close jako bábinka (co zapálila ožralého manžela!) si pak krade scény zbylé. Ron Howard ve Vidlácké elegii rozdává svoje osvědčené karty s jistotou protřelého karbaníka a zručně vypráví příběh hrdiny střední třídy. Nominaci na plešouna má jistou. Soundtrack se taky povedl, zase jednou výborný minimalistický Zimmer. ()
Ron Howard už dávno není jistotou, jakou kdysi byl. Jistý J.D. se ohlíží za příběhem své vlastní rodiny. Nelehkým, hodí se napsat. Ovšem kdo to má snadné, že? V každé rodině je nějaký kostlivec, nějaká traumata. Tvůrci se snaží, aby jeho vyprávění působilo komplexně, zůstalo však spíš poměrně prázdným rodinným dramatem. Pochopitelně s potokem slz. Má nás přesvědčit o tom, kterak je náročné vyrůstat v chudých poměrech s nespolehlivou matkou a z nich se pak prodrat do jiné společnosti. Funguje to jen napůl. Sice je výkon Amy Adams velmi dobrý, ale pořád je to ten otravný prototyp špatného rodiče. Učebnicový, stokrát ohraný. Navíc tvůrci pořád myslí na ždímání emocí. Kdykoliv se jim to totiž hodí, vytasí se se scénou, která nás má odrovnat. Jenže to by nemohl být za kamerou Howard, který vždy vše tak nějak hezky uhladí, aby to diváctvo zase příliš nebolelo. Pokud se pokoušeli o tzv. misery porn, tedy o dílo, v němž se hrdinům dějí za každou cenu pouze špatné věci, z čehož pak má divák leda tak pocity úmorné deprese, měli se inspirovat u tvůrců série Bludné kruhy s Markem Ruffalem. Tady žádná postava nebudí soucit a vlastně ani nějaký velký zájem. Naopak maskéři odvedli kus práce, Glenn Close je coby starostlivá babička výborná. ()
Pekné, dojímavé, ale tú štvrtú hviezdičku predsa len získava fantastická Glenn Close. ()
Tak si myslím, že tohle je prostě dokonale krásný film a že jsem letos viděl jen velmi málo hereckých výkonů, které by se přibližovaly té extra třídě, již tady předvádějí Amy Adams a Glenn Close. Obě jsou skvělé a ačkoliv jim ani zbytek obsazení nezůstává nic dlužen, především díky nim je Americká elegie taková, jaká je. Uvěřitelná, působivá, dojemná, pravdivá a s důležitým poselstvím pro kohokoliv, koho chytí za srdce. Ron Howard to z režisérského křesla ohlídal s jistotou zkušeného režiséra, kterému záleží na tom, co vypráví, a Hans Zimmer si po nějaké době na konto připsal další fajn soundtrack. ()
Amy Adams Being a Total Bitch: The Movie. [Rád sem si po nějaký době zase u televize hezky pobulel, ale teda bez tý hudby by to byl o dost menší zážitek, no a v kině by tenhle film musel bejt epickej. Všechna čest Netflixu a Howardovi.] ()
Na svoju drsnú tému je to až príliš user friendly. Ale to je asi tak jediný "problém". Howard netočí žiadnu depresívnu festivalovku ale divácke kino so silným príbehom. Proste sa pohybuje na pôde, kde je najsilnejší. Absolútne profesionálne urobená záležitosť, ktorej nasadzujú korunu herecné dynamity Amy Adams a Glenn Close (tu sa pôjde po Oscaroch). Tie zničujúce americké recenzie nechápem. 8/10 ()
Americký sen může mít milion podob...a taky spoustu konců... ()
Ron Howard je člověk, který nepřetržitě pracuje ve filmovém průmyslu už od svých 2 let a filmový průmysl je tak už 64 let jeho stálým zaměstnáním. Z celkem úspěšného dětského/mladého herce se Howard později vypracoval na režiséra, který jako režisér stojí za filmy jako Apollo 13, Výkupné, Grinch, Čistá duše, Šifra mistra Leonarda, Andělé a démoni, Rivalové, Inferno nebo Solo: Star Wars Story. Právě za Čistou duši jinak Howard obdržel Oscara za nejlepší režii a velmi pravděpodobně Howard tak nějak očekával, že jeho novinka Hillbilly Elegy ( v překladu Americká elegie) vznikající podle stejnojmenného úspěšného románu velmi pravděpodobně na nějaké ty Oscary také zaútočí. Jenomže to tento film možná nebude mít snadné. Knižní předloha je memoár J. D. Vance, který knihu sepsal dle vlastních zážitků ze svého dětství a příběhu jeho rodiny. Vance se ve svém životě musel poprat s faktem, že mu v životě chyběla otcovská figura, jeho matka byla závislá na heroinu a se sestrou je tak vychovali prarodiče. Samotný román tehdy zažil obrovský boom možná i proto, že se dotkl následků, které by Trumpova vláda mohla na na chudé obyvatelé Ameriky mít ještě v době, kdy mezi sebou bojovali Trump a Clintonová. Proto název knihy/filmové adaptace používá slovo hilbilly, což je v podstatě synonymum pro slovo redneck/vidlák. Vanceova kniha se stala bestsellerem a dočkala se nadšených ohlasů, přesto se též objevili hlasy, které si stáli za tím, že Vance není autentickým představitelem bílé pracující třídy a proto se memoár těchto tématik dotknout neměl. Pořád šlo ale o hit, který se tak dle očekávání musel dočkat filmové adaptace, konkrétně exkluzivně pro Netflix, v režii právě Howarda a s Amy Adams, Glenn Close či Haley Bennett v hlavních rolích. A dopadlo to velmi bolestivě. Tak moc, že má Ron Howard na kontě čerstvě svůj nejhorší film! Vanceův memoár je upřímně něco co bych si rád přečetl a věřím, že díky v podstatě neomezeným možnostem, které knižní vyprávění umožňuje to prodávání těžkého života těžce pracující bílé třídy a psychologizace postav o poznání lépe. Scénáře se ovšem ujmula Vanessa Taylor (nominace na Oscara za scénář k Tváři vody!) a dle mnohých ducha předlohy, kde se skutečně krom rodinných nezmarů řeší i těžká americká třída tak trochu pohřbila a věnuje se čistě jenom příběhu J. D. a jeho rodiny. Nerad to říkám, ale Americká elegie skutečně působí jako ten typ filmu, který je natočen tak, aby ty Oscarové nominace dostal. A přijde mi, že fakt, že Netflix na tvůrce netlačí a dávám jim svou ruku se v tomhle případě neproměnil v nejlepší výsledek. Nikdo totiž očividně nepřišel a neřekl aby ten film udělali dramaturgicky pevnější, aby tato scéna šla pryč nebo aby tenhle moment prodali líp. Skutečně to působí jako když se budete bát nějakému tvůrci říct, že něco dělá špatně jenom kvůli tomu, že má doma náhodou Oscara. A ve finále tak Americká elegie díky tomu dopadla tak jak dopadla. Ve finále je jedno, zda si Howard sehnal parádní obsazení, některé dialogy skutečně mají tu pravou emocionální váhu nebo vypadá vizuálně velmi pěkně. Vevnitř je totiž bohužel strašně prázdný film a sebelepší pozlátko mu v tomhle ohledu prostě pomoct nemůže. Vanceův román dle odezev představuje něco neobvyklého a výjimečného a proto zamrzí, že je filmová předělávka tak tuctová a předvádí na první a následně i druhý pohled v podstatě klasické rodinné drama, které jsme viděli tolikrát předtím. Je to možná též úkaz toho, že tuhle knihu, která je dle všeho skutečně plná spíše myšlenek nešlo plně připravit a vzhledem k faktu, že jsem knihu skutečně nečetl je též možné, že filmová adaptace není tak úplně věrná (tenhle fakt se mi bohužel dohledat nepodařilo). Nevím tak ani bohužel zda je použití Terminátora též převzato z knihy nebo jde čistě o filmařský nápad- Pokud jde ovšem o filmařský nápad, je to naprostá ukázka toho, proč tenhle film spěje k záhubě a dialog o tom, že se lidé dělí na hodné, zlé a neutrální terminátory je bohužel tak směšný, že vůbec nedá brát vážně a ještě více shazuje vážnost se kterou se tento film prezentuje. Amy Adams je úžasná! Tu ženu závislou na heroinu jí skutečně uvěříte a v té roli je tak přesvědčivá, že zrovna v tomhle případě by mi oscarová nominace mimo nepřišla. O to více jsem zklamán z Glenn Close, jejíž role bohužel není zase tak zajímavá jak se dalo z ukázek čekat a především se její postava začne víceméně točit v kruhu a její neustále nadávání a řvaní se okouká hodně rychle. Haley Bennett zase předvádí, že je sympatická a tak trochu nedoceněná herečka a Gabriel Basso je jako J. B. fajn. Problém je v tom, že samotná postava J. B. zde není představena jako nejzajímavější protagonista a především je scénář Taylor tak chabý, že vás žádná ta postava nezaujme. Nesoucítíte s nimi, nejsou dobře napsané a ve finále ani skutečně zajímavé. A především Americká elegie skutečně není komentářem nějaké sociální skupiny. Jisté motivy zde nalézt jde, film se ale v tomhle ohledu soustředí spíše na nezajímavý a ve finále i tak trochu přetažený příběh. Potěší ty parádní herci, snaha o to aby si byli herci se svými reálnými protějšky co nejvíce podobní a fakt, že to pořád vypadá vizuálně strašně hezky. Ale je to skutečně jenom krása na první pohled, která se po detailnějším pohledu rozplyne. Chcete největší důkaz na závěr? Hans Zimmer (společně s Davidem Flemingem) stvořil soundtrack! A když vás u filmu nechytí ani hudba Hanse Zimmera tak je něco definitivně špatně! Stereotypní, tuctové, nezajímavé, pocitově nepůsobivé, vážné momenty ve finále občas působí skutečně směšně..... na Americkou elegii by se dalo nadávat z opravdu hodně směrů. Kameramanka Maryse Alberti si s vizuální stránkou skutečně vyhrála, Howardův cit pro vyprávění a řemeslnou stránku je pořád znát a Amy Adams je tam fakt hodně dobrá. Jenomže těch záporů je prostě tolik, že tohle nemůže uspokojit ani fanouška těch klasických filmů co se snaží vypadat, že by měli za pár měsíců útočit na Oscara a pak jsou jenom rádi, že neposbírají Zlaté maliny. Takového dna Americká elegie pořád nedosáhla, přesto je ale ukázkou toho, že se i oscarový tesař někdy utne. A že i mistrovi by se někdy mělo říct, aby si svá rozhodnutí trochu rozmyslel. Nad Howardem lámat hůl nebudu, svůj zatím nejhorší film ale natočil určitě. Dle filmů jako Apollo 13, Čistá duše nebo Rivalové ale přitom je on ideální volba na tyhle reálné příběhy a byl mi v tomhle ohledu vzorem, kdy jsem jeho postupy doslova zbožňoval. Nemůžu pochopit, kde se stala chyba! () (méně) (více)
Ron Howard nikdy nebyl výjimečný tvůrce - a nikdy taky nebude, takže jít fofrem do důchodu by pro něj bylo víc než rozumný. ()
Kdyby se takovýhle sociální dramata točily na FAMU, tak bych i s tímhle mým jinak neoblíbeným žánrem byla dost v pohodě. Ale jsem přeSlámovaná:( Herci mají co hrát, o něco tam jde, a hlavně, je tam taková ta naděje, která je prostě klasicky po americku fajn. Za mě dobrý. ()
Ron Howard pořád umí. Skvělé sociální drama, opravdu silný příběh. Akorát musíte zapomenout, jaký idiot se z J. D. Vance vyklubal po roce 2020. ()
Silná a emotívna dráma o tom, že keď má človek vôľu, dokáže sa vyhrabať aj z tej najväčšej životnej kakanice. Nuž, niekto má cestičku životom vyšliapanú už od narodenia a neváži si to, a niekto ďalší o ten svoj kúsok šťastia musí tvrdo zabojovať. O to viac je úspech cennejší. Asi každá rodina by potrebovala takú babičku - záchranárku. Silný nadpriemer. 85/100 ()
Tento film sa nedá normalne pozerať s kľudovou frekvenciou srdca. Vidláci vám budú liezť na nervy. Všetci do jedného! S nikým sa nedá ani sympatizovať a z filmu cítiť neurozu nahovado. Ale záver ma prekvapil a preto jednu hviezdičku prihadzujem. ()
Reklama