Režie:
Jan SchmidtScénář:
Jan SchmidtKamera:
Jiří MacháněHudba:
Jiří ŠustHrají:
Juozas Budraitis, Zuzana Kocúriková, Václav Neckář, Michal Dočolomanský, Josef Elsner, Bolot Bejšenalijev, Beta Poničanová, Bohumil Vávra, Andrej Fajt (více)Obsahy(1)
Ve spolupráci se Sovětský svazem vznikla romantická, dobrodružná podívaná o muži, který marně hledal klid a samotu na málo obydleném, nehostinném ostrově... Film, inspirovaný předlohou Alexandra Grina, byl natáčen na Kavkaze a na Krymu v roce 1968, po vpádu ruských vojsk do Československa se práce zastavily a když se tvůrci k projektu znovu vrátili, dokončovali jej ve značně napjaté atmosféře. Výsledný tvar to přirozeně poznamenalo. Nové setkání může být zajímavé. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (34)
Filmový příběh je sice vyprávěn velice zdlouhavě, nicméně snímek je rozhodně zajímavým příspěvkem mezi dobrodružné filmy. Děj by se dal určitě zkrátit, v tomto ohledu doporučuji spíše Claim na Hluchém potoce. Škoda také, že hlavního hrdinu jsme museli hledat v zahraničí (kde byl Radek Brzobohatý?), a z českých herců zaujme pouze blázen Václava Neckáře. ()
Jak vidno, pomalé tempo kdekoho odradí, ale kdo má chuť na docela poctivé, neokoukané dobrodružství londonovského střihu s ne zrovna kladným hrdinou, dostane ho. Škoda trochu nedotaženého scénáře (hlavně blázen skvělého Václava Neckáře mohl dostat lepší péči), jinak je od režie po výbornou Šustovu hudbu všechno v pořádku. ()
Zajímavý kousek, který je svébytný, nekopíruje ani československé filmy, ani se nepodobá ruské kinematogrofii, dokonce vybočuje i z tvorby 60 let. Pomalé tempo odpovídá způsobu vyprávění tehdejší doby. Větší akce se divák dočká až po hodině. ()
Už vím, proč češi mají tak málo dobrodružných filmů, protože je naprosto neumíme a jsou velice nudné a zdlouhavé... :-(( ()
Krásně čistý dobrodružný příběh s výrazným česko-slovenským obsazením a absolutně "ne-československou" atmosférou k tomu se může pýšit nejen osobitými scenériemi z vychodoasijského Ruska, ale také stylovou hudbou jako ze západních westernů a kamerou na světové úrovni. Když poutník vypráví krásné Ester se zavřenýma očima příběh o lovci a jedné ženě, zde kamera kouzlí jedinečné záběry, když prochází kolem tváře mladičké Zuzany Kocúrikové ze všech stran skrze polní obilí. Nemohu si pomoct, vnímám v tomhle filmu vizuální záblesky Vláčila, Kurosawy a možná i dalších velikánů, ale Kolonie Lanfieri je rozhodně nevykrádá, dokonce nepřipomíná moc ani tradiční sovětskou tvorbu a jde si vlastní cestou. Děj plyne pomaly, někdy přes dlouhé komorní dialogy, jindy přes čistě vizuální vyprávění, aby nám detailně představilo prostředí v divoké přírodě, všechny hlavní postavy (mezi nimiž nejvíc utkví v paměti mentálně zaostalý domorodec Bekoko v podání Václava Neckáře) a vztahy mezi nimi, ale rozhodně nenudí. Zastaví se i u velmi originálních kouhoutích zápasů a vyvrcholí v závěru nemilosrdnou akcí. *** Již ve svém celovečerním debutu Konec srpna v hotelu Ozon (1966) nabídl Jan Schmidt zcela osobitý kousek, ale naprosto mne minul a neoslovil. Tentokrát svůj svébytný styl Schmidt předvedl v kousku, který mne zaujal od počátku, vytrval až do konce s dojmem velmi pozitivního filmového zážitku a já si po dlouhé době od zhlédnutí jeho Vracenek potvrdil, že šlo o režisérského génia... možná jen aktivního na nesprávném místě, v nesprávnou dobu. 90% ()
Budraitis je prototypem hrdiny, Kocúriková zase exoticky tuzemské krásky, Neckářův Bekeko zajímavou postavou a Dočolomanský charismatickým soupeřem, přesto Lanfieri propadá na celé čáře. Podivnost vycházející z nejasného směřování děje, atmosféra měla našlápnuto vysoko, ale ani čb kamera nezachrání blbý scénář. Je při tom znát, že všechny složky se snaží, hudba v závěru břinká jak na prvomájovém průchodu a konec je šikovně zamaskován. ()
Je to velice zábavné hlavně svou jinakostí - no považte, znáte nějaký jiný česko-ruský ostrovní eastern? Vůbec, ta celková lehká neotesanost a nedokonalost celku, o kterou se zasloužily především zjitřené okolnosti vzniku, atraktivitu filmu spíše zvyšuje než snižuje a k samotnému prostředí pustého ostrova dobře pasuje. Hlavní dějová linie se postupně láme, do půlky to vypadá na příběh o správném chlapákovi, kterému budou zapšklí obyvatelé ostrova dělat problémy, ale nakonec se z toho vyklube klasický vztyčený prst o tom, jak se jednomu kvůli zlatu zcela zatmí před očima, na což také doplatí. Nejvíce mě ale překvapila mě velkolepost a žánrovost Šustovy vynikající hudby, dovedl bych si ji bez problémů představit v jakémkoliv velkém západním westernu. http://www.youtube.com/watch?v=emPsKbRoK3M ()
"No, neboj se !! Já tě nekousnu.." ;) Zvláštní film.. Jakkoli se domnívám, že Jan Schmidt platí za silně nedoceněného tvůrce, byť ne na poli televizní krimi, díky níž je široké veřejnosti nejvíce známý, právě zprvusovětobratrská rádoby umělecká Kolonie Lanfieri moji teorii příliš nepotvrzuje.. Ačkoli ani ne tak vinou režisérovou, který se ani netají tím, že nikdy neměl žádné ambice pro nějaké metafyzické hlubší umění, jako zejména pro tu známou nešťastnou souhru historických událostí.. Jako adaptaci knižně povídkové látky hodnotit nemohu, a v případě Greenově ani nechci.. Menzelův (ne)herecký oblíbenec Vašek Neckář však zaujme jako téměř vždy.. ()
Film zajimavy hlavne svou atmosferou a mimotextove okolnostmi pri jeho dokoncovani. ()
Velice dramatický příběh o tom, jak se nevyplácí jít proti všem a ještě když se do toho připlete touha po zlatě, tak pak to nemůže dopadnout dobře. Pan Václav Neckář v zajímavé roli blázna, který se bojí ohně. ()
Mírně přidávám ve svém hodnocení. Zohledňuju sympatickou originalitu námětu, dobrodružných filmů nemáme mnoho. Realizace ale mohla být lepší. ()
Snad ta podivná doba vzniku (zklamané naděje) podepsala se na výsledku tohoto filmu. Jako by to byl jen stín nějakého lepšího filmu. Londonovský nádech, působivé exteriéry, až westernová hudba, charismatický hrdina, krásná hrdinka - zdají se být příslibem poutavého filmu, ale i tato naděje přinese jen zklamání. ()
ocenenia : MFF Moskva 1969 - nominácia na 1. cenu ()
Tohle podle mě mělo být barevné, protože pak by ten film víc vynikl. I tak ale musím říct, že mě Kolonie Lanfieri docela příjemně překvapila. Má to velmi zajímavou (a docela i podmanivou) atmosféru, příroda je zde pěkná, je to i dobře zahrané a velmi dobře natočené, takže po téhle stránce se mi to líbilo. Vymyká se to i klasickým československým filmům, což ocenit prostě musím. Vadilo mi ale, jak se zničehonic zhruba v polovině filmu naprosto změnil charakter hlavního hrdiny, aniž by to k té změně nějak vedlo a divný byl i ten přerod z dobrodružného dramatu na western o posedlosti nalezeným zlatem (i když, odehrává se to na východě, takže správně by to byl eastern? existuje vůbec něco takového? evidentně jo). Sice to finále je povedené a velmi dobře natočené, ale ta vybraná hudba se k němu absolutně nehodí, byla spíš jak z nějaké komedie, byť to finále je dramatické. A taky jsem čekal, že zde bude víc zakončen osud toho blázna. Ale jinak se mi to líbilo a něco do sebe to rozhodně mělo. Btw, žánr akční mi připadá poněkud mimo, to spíš western je k tomu blíže. Silné 3* ()
Poprask vzbudil ten nový připluvší. Samotář, jenž cuchá domorodců ovzduší, slunce chytit do sítí se pokouší. A Michal Dočolomanský byl vpravdě v postavě slovenským Alainem Delonem, jak se sluší. Fešného zevnějšku, charakteru tajemství v očích, v duši. ()
Celkem netypicky film v nasi tvorbe, ktery predevsim zaujme prostredim, vybornou hudbou Jiriho Susta a krasnou Zuzanou Kocurikovou. Skoda slabsiho scenare, ale atmosferu a urcitou tajemnost hlavni postavy to melo. ()
Dost originální na svou dobu a naši mentalitu. Ale na prodej to není. Takže ** a jedna veliká* za Zuzku. ()
"Kde asi udělali soudrozi z ČSSR a ZSSR chybu", keď tento eastern vyplodili. K roku 1969 a dobrodružnému námetu si to žiadalo jednoznačne farbu. Možno pekna scenéria v reáli vyzerá tu ako mesačná krajina. Herecké výkony slabé, akoby to točili narýchlo. Hl. hrdina sa má javiť ako dobrý chlap, potom z ničoho nič (po nájdení zlata) obráti kabát a zabíjal by kohokoľvek, proti streleckej presile znova obracia kabát a vydáva všetko zlato čo má (keby mal 10 vriec zlata, vydá aj tie). Koniec filmu je akoby useknutý, o ničom. ()
Forma zvítězila nad obsahem. Jako cvičebnice westernových dialogů, záběrování a stylizace budiž, jinak je to ale děravé jak prostřílený hrnec. ()
No...Václav Neckář vzpomíná že když se hluboko uprostřed Kavkazské stepy dozvěděli z tranzistorového rádia o okupaci ČSSR ruskou armádou , odmítli okamžitě natáčet, tedy defakto začali stávkovat. ()
Reklama