Scénář:
Jiří Sequens st.Kamera:
Emil SirotekHudba:
Miloš ŠtědroňHrají:
Jana Šulcová, Amrit Pal, Petr Haničinec, Oldřich Navrátil, Jan Kanyza, Svatopluk Matyáš, Josef Langmiler, Naďa Konvalinková, Jarmila Smejkalová, Marek Vašut (více)Obsahy(1)
Režisér Jiří Sequens, vždy věrně hlásající ideje vládnoucí komunistické strany, se v tomto filmu pokusil o jakousi obrodu svých vypravěčských postupů, avšak neuspěl, nadále prosvítá strnulá inscenační linie. Příběh pojal ve dvou časových rovinách: tu současnou zastupuje mladá dokumentaristka, tu minulou pobyt indického politika Džaváharlála Nehrúa v předválečném Československu, což ona se pokouší ve svém snímku zachytit. Ve Švýcarsku sice havarovala a byla vážně zraněna, přesto usilovně pracuje dál. Hořký podzim s vůní manga vznikal v mezinárodní koprodukci a režisér měl k dispozici velkorysé finanční zázemí. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (19)
Další z koprodukčnních snímků, který měl přinést vůni exotiky, ale vyvolává spíš rozpaky. Spolupráce s Indií narušuje atmosféru, na kterou byl český divák zvyklý a nepřinesl dostatek ozvláštění, aby byl snímek divácky zajímavý. Přitom má své klady. Určitě je to snaha přiblížit zajímavou osobnost indického státníka, kterým Džaváharlál Néhrú bezpochyby je. Paralela točeného dokumentu se současností není k zahození, ale herecké obsazení a hlavně herecké výkony hlavní dvojice byli příliš strnulé než aby to celé načichlo tou správnou člověčinou a příběh byl uvěřitelný. Neporušenost šablony byla zachována od začátku až do konce. Želbohu koza byla sice sežrána, ale vlk utřel mordu. ()
Film, kde hlavní roli ztvárnila Jana Šulcová a velká část filmu se odehrávala v Indii. ()
Tu a tam se povede dát to na CSFilmu až do konce. Takže občas je možnost vstřebat Nehrúův příběh nerušeně. ()
Tohle musel být na svoji dobu dost drahý film přičemž mi lehce uniká ten zvláštní záměr tehdejšího režimu točit koprodukční film o Nehrúovi (o němž někteří možná uslyší v tomto filmu poprvé) a osobní drama člověka, který náhle přestal chodit. Už jen ty lokace! Indie, Švícarsko, Paříž... Herci se tenkrát podívali tam kam noha smrtelníka běžně nevkročila. Já jsem v tom cítil takovou podivnou rozpolcenost. Ty dvě dějové liniie spolu moc nehrály a zlepšilo se to až ke konci, kdy se hrdinka začala dávat dohromady i psychicky a to právě i díky moudrým úvahám Nehrúa. Na mně z filmu trocha té exotiky dýchla.. Začátek osmdesátek, dálkové lety Il-62 ČSA... Ruzyň, kde s dalo z ochozu koukat na runwaye a letadla... A možná tomu napomohla i přítomnost Amrita Pala, který když už byla ve filmu často řeč o válce mi neustále připomínal našeho legendárního stíhače Františka Fajtla :-§) ! Záleží jen na vás zda si film pustíte více k tělu, nebo jej šmahem odhodíte jako normalizační blábol. Já dávám za tři manga. * * * ()
Smutný, ale hodně zajímavý příběh ze života ženy. Ta pracuje jako režisérka dokumentů, cestuje po světě, má plno dobrých kamarádů a kolegů, ale doma problémy s manželem a dítětem, život jí náhle změní vážné zrazení při nešťastné nehodě, ale přesto se pokouší vrámci možností podílet se dále na své práci, která jí naplňuje a spoznává popři tom spoustu dalších skvělých lidí, které jí drží při smyslu života... Může se to trochu zdát jako příběh z brakových románů pro ženy, ale mě to prostě celé bavilo, dojalo a navíc to obsahuje jedno krásné motivující poselství: nevzdát se a jít za svým cílem. Narozdíl od většiny komentujících mi přišlo pátrání po stopách indického politika a umělce, který kdysi navštívil ČSR, zajímavé a upoutalo mě téma natáčení v různých lokacích po celém světě včetně exotických indických exteriérů a zasněžených kopcích v Himálajích. Jsem rád, že jsem tento nádherný koprodukční film mohl díky KinoCS vidět. Určitě jedna z najzajímavějších hereckých příležitostí pro Janu Šulcovou, velice sympatický její kolega Amrit Pal z Indie a trojka jejich dobrodružních spolupracovníků, z nichž mi v paměti nejvíc utkvěl Petr Haničinec. 85% ()
Herci ani filmaři to při natáčení v Indii asi neměli moc jednoduché, třeba to natáčení v horách muselo být docela těžké pro všechny. Ale přesto od filmu čekám také nějaký příběh. Sice ta životopisná - a často vcelku nezajímavá - data o Nehrúovi jsou občas podána ne až tak obvyklým způsobem, ale nějak z toho za celou dobu není jasné, čím je ten Nehrú vlastně tak zajímavý. Navíc workoholička v podání Šulcové (sexy symbol?ale no tak!) mi ani nebyla nějak sympatická, přišla mi taková bezkrevná, zapálená jen pro práci (až si člověk říká, kdy stihla porodit a vychovat holčičku?), docela se dá pochopit, že její manžel si našel někoho jiného, když manželku neměl celé týdny a měsíce doma. A od toho "zvratu" v 50. minutě to jde, co se týče postav, zcela do kopru, nějaké charaktery? Jen plakáty. Pak i ty filozofické citáty s rádoby přesahem mají na mne zcela opačný účinek.A ani se do toho nepovedlo dostat nějakou indickou mystiku... Je zřejmé, že komunisti se přísně vyvarovali i jakékoliv zmínky o náboženství. Což je asi tak samé jako natočit životopis papeže, aniž by ho aspoň jednou bylo vidět v kostele nebo se modlit. --- Mimochodem, co se z filmu dozvíte o Nehrúovi? Žil a psal básně mezi škorpiony, rád cestoval a jendou zachránil bratrance při pádu v horách, byl ve vězení (neřekne se proč), měl manželku, cestoval po Evropě - po Švýcarsku, ve Španělsku zažil nástup Francovy vlády, nějak byl zapojen do Mnichovské dohody... ()
Filmaři si udělali hezký výlet do Indie. ()
Na svou dobu dechberouci vyprava. Film uz jen atraktivnim prostredim je zajimavy sam o sobe. Obe dejove linie maji divaka cim oslovit. Presto si myslim, ze vzhledem k velkorysemu rozpoctu mohl byt scenar lepe vypointovany a umel bych si predstavit i lepsi herecke vykony. ()
Zajímavé, jen to možná chtělo zvýraznit více jednu dějovou linku... ()
Dilí, Paříž, Praha a... Zlín, tedy Gottwaldov. Prapodivné vyprávění, které se tváří jako velkofilm. Jde ale ve výsledku jen o takové psychologické dramátko o krizi středního věku a honbě za kariérou. Do toho je měrou vrchovatou přimíchána exotika v podobě zahraničních exteriérů a indických herců. Divák musí přistoupit na spoustu obezliček, třeba na to, že úplně všichni na Zemi mluví česky. Navrch nesympatická Jana Šulcová, kterou ovšem tentokrát hravě přebíjí její superprotivný právník manžel. Část probíhá v ich formě, pak do toho klasika a navrch komentované pasáže o Nehrúovi. Celé tedy takové zmatlané a příšerně utahané. Nejvíc potěšil Marek Vašut, himalájské exteriéry a samozřejmě záběry z 1. segmentu. ()
Asi zase jedna z "dobrovolně-povinných" koprodukcí FSB! ()
Tenhle film je obtížné hodnotit. Aby se filmaři dostali tenkrát do zahraničí, museli mít vhodnou záminku, a tou byly koprodukční snímky. Tenhle snímek ukazuje pro nás kousek Indie (Himálaje, Ágra) a pro Indy zase Prahu. K tomu je třeba nasadit děj, a to už je obtížnější. A politicko-výchovný cíl. Takže Džavahárlál Nehrú a jeho postoj k čs. krizi 1938 - co s tím? Budeme točit dokument. Jenže, páni kolegové, je to takové nemastné, neslané, to nám diváci nespolkou. Kousek české současnosti - manželka si jezdí po světě a manžel žádá o rozvod. Je to jednoznačně prevít, což se ukáže na konci. Ale ještě to není ono, tak necháme hlavní hrdinku zmrzačit v Alpách a pak ukážeme na vyspělé socialistické zdravotnictví. Ne, v tom filmu to občas zaskřípe naivitou, ale herci tyhle chvíle mistrně zastřou. Šulcová, Haničinec, Matyáš, to je ovšem herecká klasa. Své zahrál Josef Langmiller, kdežto Konvalinková byla taková bezradná. Ovšem pak tu byl Vašut a ty kočky kolem něho. Film asi stál hodně peněz, a tak byl hodně propagován. Pro mě má význam ten, že jsem se u něho poprvé setkal s tím mangem, který jsem o pár let později i ochutnal ve Vietnamu. ()
Prototypova zena a z toho plynuci prototypovy osud: mlademu divakovi mozno len odporucit "sleduj a uc sa!". Najma dnes je tohoto plna rit vsade - babenka ma "super charizmy", ktore je uplne nevyhnutne pouzit vsade, no skoda ze iba nie v rodine. Takze vacsinu manzelskeho roku s malym dietatom travi mimo rodinky v kruhu svojho pracovneho timu, kde ju - ako inak - miluju velice. Lieta Indiu, Svajc, prejde ju auto, lieci si nozicky.. Jej napoly zimpotentneny tipek zatial dokola ziada a zas neziada o rozvod, depkuje sa, slope a rozne inak sa nerozumne nasiera. Mala dcerka sa detsky tesi: tu na tatka, tam na mamku, poplace si, ked ju prevezu inde, potesi sa tete milenke tatkovej, i ujovi indianovi mamkinmu, ktori sa logicky vmontuju do potapajuceho sa korabu sklamanych nadeji jednej vybuchnutej rodiny. Ta zenska nema chybu: samozrejme, ze je neskonale nadana, oblubena, uspesna, kazdeho empaticky pohladi, zahreje tajomnym usmevom - no najradsej mava na rozlucku. Dopad kydov typu "musim ta opustit, lebo krasna spomienka je hodnotnejsia nez neista buducnost", clovek pochopi az desatrociami, ked podobne fatalne ochechule mal cest realne spoznat a zat ich urodu. Nenadchlo ma to, ani film, ani mytologicke meduzy, lapajuce neskusenych do svojich smrtiacich vnadov. 2* za realnost pribehu a ako-take herecke vykony - ale na 3* by to muselo mat putavejsi dej a hlavna protagonistka by mi musela byt menej odporna :-D. ()
Velice zajímavý a poutavý film se silným příběhem, trochou indické exotiky a připomínkou mnichovské zrady. ()
Hm... a přitom jsem to viděl, ale neumím si vybavit téměř nic... ()
Filmárka Šulcová so svojim štábom cestuje po svete, točí dokument o Nehruovi v čase mníchovskej zrady, zatiaľ čo sa jej doma aj vďaka častej neprítomnosti rozkladá rodina s Matyášom a malou dcérou. Svetobežnému životu je koniec, keď vo Švajčiarsku skončí pod kolesami ožratých Švédov Vašuta a Gučíka, aby pripútaná na lôžko s vidinou straty bipedálnej lokomócie prehodnotila životné priority. Psychologicko-filozoficko-cestopisno-vzťahová dráma vcelku baví, len občas to spojenie žánrov trochu zaškrípe. Trochu divná je aj dokonalá čeština v rôznych kútoch sveta. Čo oceňujem, je realistická hlavná postava, inteligentná, cieľavedomá, v kolektíve obľúbená, pracovne sa realizujúca a ťažkému osudu sa nepoddávajúca, to všetko ale na úkor rodinného života, kedy si manžel vcelku pochopiteľne nájde druhú a dcéra trávi viac času s babkami a tetami než s vlastnou matkou. Môže byť, za tri kazety s ambientnou hudbou. ()
Slabší trojka. Na svou dobu to muselo mít neskutečný rozpočet, protože se děj odehrává v Indii (Dillí, Bombay, Himaláje, Taj-Mahal), ve Švýcarsku, v Paříži, v Tatrách i v Praze, ale přesto mě to nějak nechalo chladným. Pátrání po evropské stopě D.Nehrúa je dost nezáživné. Jediné z čeho nelze spustit oči je krása Jany Šulcové, tehdejšího sexsymbolu socialistického Československa počátku osmdesátých let. Ještě že v podstatě "nesleze z obrazovky". Taky indický Sandokan Rádž mluvící hlasem Edy Cupáka!!!! vypadá, že by se ji rád dostal pod sukni. Avšak ožralej "švéd" Marek Vašut a Janino dementní pobíhání po silnici a focení rogalisty??? mu v tom zabrání a tak mu nezbývá nic jiného než už jen mlsně po ní koukat, stejně jako nám divákům... ()
Já jsem myslel, že to bude celé někde v horách a ne jen kousek. Takže mohu jen konstatovat, že jsem skoro dvě hodiny civěl na psychostudii podánu formou, kterou nenávidím. Zpomalené záběry, jako že její sny, tak to fakt nedávám. Navíc je to o postavě, která je mi naprosto ukradená. Celý film mne jen nudil, a nenašel jsem jediný okamžik, kdy bych zbystřil pozornost. A tak volám po vzoru Cimrmanů, Nehru, nehru. ()
Film jsem zhlédl a totální nuda, spíš záminka spojit se s Indama pověřit spolehlivého režimu oddaně prověřeného režiséra spatlat scénář který má nějaký vzhlížející přesah a hurá záminka podívat se do světa je tady Indové to zasponzorují a naši herci mají krásnou poznávací dovolenou, má to jen jeden háček koukat se na to po letech nedá, vzhledem k tomu že dnes se točí z úplně stejných důvodů- tedy podojit sponzory nebo fond na kinematografii, je film jako z dnešní doby, krom toho že je to nekoukatelné. ()
Reklama