Kamera:
Larkin SeipleHudba:
Son LuxHrají:
Michelle Yeoh, Ke Huy Quan, Stephanie Hsu, James Hong, Jamie Lee Curtis, Tallie Medel, Jenny Slate, Harry Shum Jr., Sunita Mani, Aaron Lazar, Andy Le (více)Obsahy(2)
Žena středního věku se nudí se svým manželem, začíná nesnášet svého otce a moc si nerozumí s dcerou, která pro změnu začíná nesnášet jí samotnou. Její prádelna spěje ke krachu a úřednice z finančního úřadu ji daňové přiznání hodila na hlavu. Zrovna sedí a trpí na finančáku, když se objeví manžel z jiné dimenze a ukáže jí, že má stovky životů a ne úplně každý stojí takhle za prd. Vedle sebe totiž existuje celá řada paralelních vesmírů a všem najednou teď hrozí smrtelné nebezpečí. Hlavní hrdinku tak čeká ještě větší hrůza, než jsou daně, protože právě a jenom ona může ultimátní zlo zastavit. Má totiž schopnost prostupovat souběžnými vesmíry, nasávat v nich schopnosti a dovednosti svých paralelních já a ty pak pro záchranu všech světů použít. V některém je filmovou hvězdou, jinde kuchařkou, přebornicí kung-fu, někde mají místo prstů jakési párky, někde si úřednici z finančáku vzala za ženu a jinde je zase pouhým kamenem. Na všechna svá já se může napojit a v jeden čas žít nespočet různých životů. (Bontonfilm)
(více)Recenze (737)
Jak by vypadal váš život, kdybyste se v určité jeho fázi rozhodli jinak? A kdyby vám charaktery z jiných životů začaly kecat (a nejen kecat) do vaší reality? ■ Rychlé, bizarní, lidské, rodinné, superkreativní, místy nepřehledné sci-fi, ve kterém hlavní hrdinka, ztvárněná perfektně hrající Michelle Yeoh, nakukuje do různých paralelních vesmírů mnohdy tak rychle, že když v jednom dostane ránu, v druhém ji zacítí. Nepřehlednost je spolu s přehuštěností zřejmě největší slabina, po prvním vidění nevím, zda je film geniální nebo zda se režisér ztratil v chaosu, který nezvládl ukočírovat. Možná časem zvednu na maximum. ■ Některé věci šly přes čáru vkusu, jiné (dialogy mezi kameny nebo poslední umlácený australopiték s normálními prsty) byly naopak geniální. ()
Název je vypovídající a film je srovnatelný s talířem na kterém máte najednou tak 15 oblíbených jídel. Všeho je zde moc a divák se přejí tak po hodině filmu a to není ani v polovině. Je to originální a neskutečně hravé ale udržet pozornost po celou dobu je prakticky nemožné a těch podivností je víc, než divák dokáže snést. ()
Absurdni komedie, kterou tahne vynikajici Michelle Yeohova. Vizual je utok na smysly, hluboky, silny pribeh, vulkan kreativnich myslenek. Rozesmeje vas to, rozplace a prinuti premyslet jak spolu vzajemne zachazime. Ale kreativni chleni s nikam nevede. ()
Celkem se mi to trefilo do nálady, pobavila jsem se, ale to jsem já. Otázka zní, komu má být snímek určen. Pojetím se primárně zaměřují na diváka, který plaval před dvaceti lety v tátovo pytli, filosofickou stránkou se snaží oslovit partu, která začala souložit nejpozději před třiceti lety. Říkám si, aby si to sedlo. Ne každý je akademik. Na stranu druhou, filmem roku se už staly horší kraviny. Jako nápaditá, výstřední jednohubka dobrý, ale že by si to člověk dal opakovaně, jako třeba Crash, Forresta nebo Přelet, to zas prrrr. ()
Tvůrci Švýcaráku povýšili bizarnost na vyšší úroveň a vytasili se s ultimátní šíleností, v níž je najednou možné všechno a všude. Chápu, že se film vzhledem k roku uvedení a tématu multiverza neubrání srovnání s novým Doctorem Strangem (a MCU všeobecně), osobně jsem ale VVN vnímal jako nejoriginálněji pojaté rodinné drama (f*cking ever), v němž hrají fantaskně-akční, ale i zmíněná vztahová rovina srovnatelné první housle. Zpracování multiverza mělo rozhodně své kouzlo a líbilo se mi jeho zdánlivě "laciné" a úmyslně absurdní pojetí - ať už se jednalo kostýmy/líčení Jobu Tupaki, vyvolání skoků mezi dimenzemi a různé další nápady (Rakakun, prstopárky). Jak už jsem ale zmínil, stejně důležitá byla i linie s problematickými rodinnými vztahy, která měla hloubku a díky netradičnímu pojetí i onen multivesmírný nádech. VVN je zcela bez debat šílenost na entou, místy už je hodně scenáristicky divoká a takřka neukočírova(tel)ná, nicméně já jsem si tuto bizarní jízdu užil. P. S. Rocks rock! ()
Někdy méně je více a moc je někdy zkrátka až moc. Slátanina multivers konceptu s nezajímavými postavami, nesmyslně stupidním dějem, 140 minutovou nekončící stopáží a jedno velké wtf, které šlo už od začátku úplně mimo mne. Už tohle namixování žánrů, které jsou v popisu filmu, ve mně spustilo před zhlédnutím červenou alarmující kontrolku, že to asi tak úplně nepůjde dokupy. A taky že nejde. Zklamání roku. ()
Hymnický film éry nesoustředěnosti a já v tom naprosto chápu jeho úspěch. Nicméně my kluci od Rick & Mortyho už všechny ty problémy s multiverzem tak nějak známe a vtip s nepravděpodobnostním pohonem už jsme tu také měli. Nicméně hraného Spongeboba jsme nezažili prakticky od Scotta Pilgrima. Navíc existence tohohle filmu vytváří žádaný referenční element proto, jak funguje reálně chaotická tvůrčí mysl vůči studiově vypočítané hře na chaos. Zase z toho ale nedělejme nějakého smirky pankáče, ten film je ve výsledku hodnotově konzervativní, uhlazenej a na konci jsem v polospánku akorát čekal, zdali nám něco o rodině přijde říct Vin Diesel. Ovšem v okamžiku, kdy jeden kámen se začne sunout k druhému kameni a ten na něj řve "Nech mě bejt!¨ jsem vyprskl pivo o čtyři řady před sebe, takže čtyři hvězdy holt. PS: pokud někde vypadá cena zaměstnance měsíce jako butt-plug, tak vrazit si ji do zadku rozhodně není nejnepravděpodobnější věc. Ka... kamarád řikal. PPS: Kouzlo kinoprojekce bylo akcelerováno tím, že v důsledku přecházení z angličtiny do čínštiny či naprosté absence anglických titulků ve scénách, kde se mluví, ale přitom nemluví (musí se vidět, sry) způsobovalo, že nějaký chlapec musel půlku filmu překládat potichu do ouška své spolusedící, přičemž jí občas nečekaně smíchy poprskal obličej. Byl to asi nejromantičtější kino moment, co jsem kdy zažil. ()
Geniální mindfuck, který je vtipnou akční komedií pro ty méně náročné a zároveň sondou do vztahů matek a dcer z migrantských rodin. Všech pět herců v hlavních rolích top. ()
Boli tu samé sympatické prvky - prvoplánové týranie zvierat, hlavná postava znudenej paničky, ktorá je nevďačná voči starostlivému manželovi, fekálny humor, vykrádanie inej tvorby (nemyslím Matrix a už vôbec nie Vesmírnu odyseu, veľa odkazov bolo samozrejme priznaných, skôr vykrádanie Simpsonovcov, však haluze typu Raccacoonie sú presne ich štýl humoru), opisný názov, ktorý neponúkne nič viac než si pod ním predstavíte (asi ako Hady v lietadle, ale tí poznali svoje limity), atď. Dúfam, že film vyhrá aspoň 20 Oscarov a Nobelovú cenu za mier. Fakt, akože Jamie Lee Curtis je nominovaná za rolu, kde pripomína skôr Lindu Hunt v Policajtovi zo škôlky. A ostatné nominácie už ani nestoja za reč. ()
Představte si sen, sen který je plný nepravděpodobností, abstrakcí, multidimenzí, indícií a vy se snažíte najít klíč k tomu všemu neuro bordelu. Procházíte vším, co vám mozek kreativně naservíruje a nemůžete se probudit. Všechno, všude, najednou vám dá přesně tento prožitek a upřímně si nedokážu vybavit, kdy naposledy jsem viděla tak originálně zpracované téma. Jeden z nejlepších filmů všech dob! ()
Rodinná dráma namixovaná do comiksových šiat. Nápady sú kontraproduktívne, tu platí, že menej je viacej. ()
Trochu paradox, že Marvel se svou tvůrčí armádou nedokázal z dvojky Strange a konceptu multiverse vytřískat víc, než tenhle „skromný“ film. Jasně, není to dokonalé, ale rozhodně z toho jde cítit víc lásky k řemeslu, než z tuctové digitální marvelovky. ()
Můžete si připadat jako na kolotoči, z kterého nepůjde 139 minut vystoupit... Takže buď "ACH!" nebo "UF!" ()
Když jsem před víc jak dvaceti lety viděl poprvé Matrix, byl jsem absolutně ohromený. Ten film byl originální, skvělý a pořádně mě nakopl. Mám neodbytný pocit, že se tvůrci tohoto snímku pokusili o totéž a akademici jim to spolkli i s navijákem. Já budu poněkud zdrženlivější, protože mě tento mix Matrixu a Doctora Strange hrubě nebavil a nepochopil jsem, proč musím víc jak dvě hodiny trpět, jen abych se nakonec dozvěděl, že pravda a láska zvítězí nad lží a nenávistí. Akademiky zřejmě ohromily efekty a nějaké to kung fuování, mě ale zklamal vcelku nezajímavý, místy až chybějící příběh, záležitosti obšlehnuté z jiných filmů (vždyť i to ubití dildem jsem viděl už když se balily prachy) a věru nedobře se mi dívalo na úhlavní záporačku Jabba Toffifee, pro kterou tady rozhodně nešlo o první bagel. Asi to ode mě není zrovna body positive, ale já se na to dívám pohledem člověka, který se prožral až ke smrti. Pobavil osvalený malíček a kameny, zklamaly anální zátky a celkově to z mého pohledu za mnoho nestálo. / Poučení: Při výběru filmu nespoléhej na politiky z Akademie. ()
Tak tomu tedy říkám ten pravý mnohovesmír šílenství! Snímek Everything Everywhere All at Once režisérů Dana Kwana a Daniela Scheinherta nám totiž ukazuje nádherně vypointovaný kolotoč emocí na pozadí roztodivných paralelních vesmírů, skrze které hlavní postavy v průběhu snímku prochází. Za zmínku samozřejmě stojí i propracovaný scénář, který všechny ty šílenosti i skutky skvěle pospojuje v dramatickém finále, jež utahuje pomyslné šrouby emocí na absolutní maximum. Zamrzí zde tedy pouze poněkud delší stopáž, která bohužel občas “nabídne” hluchá a poměrně zbytečná místa. Avšak až na tento detail se ale jedná o krásnou a extrémně kreativní záležitost, jejíž zjevné poselství zasáhne (téměř) každého. Tohle se vážně opravdu moc povedlo. Skvělá práce! PS: Scény s mývalem a všemocným bagelem absolutně vládnou! „Of all the places I could be, I just want to be here with you.” ()
Občas jsem měla v průběhu sledování filmu obavy, že se nedočkám jeho konce. Naštěstí byly moje obavy liché, a zjistila jsem, že i tento film konec má, a za to mu s úlevou uděluji jednu *. ()
Daniels sa utrhli z reťaze. A hoci nám neustále servírujú jednu bizarnú scénu za druhou, ich ústredný príbeh je skôr banalitka. Tá by v dramatickejšom a menej bizarnom prevedení mohla možno zaujať na festivaloch ( ak by to bolo správne Woke a herci by hrali umiernene a civilne) ale skôr by to len tak prešumelo alebo by sa to zaradilo k tisíckam podobne ladených filmov. Výhodou Everything Everywhere all at once je ten, že aj napriek banálnej záplatke sa to neustále s divákom hrá. Či už s asociáciami na iné filmy ( či už King Hua, Wong Kar Waia alebo Anga Leeho) alebo bizarnosťou nápadov, ktoré bavia, pretože sú robené v rámci celého toho šialenstva prvotriedne. Či už je to paródia na Disney filmy, rozhovor kameňov, Kubrickova Vesmírna Oddysea, párkové prsty, Clair de lune alebo vedomie, že láska je to, čo každý potrebuje, ten film nezastavuje ani na sekundu. Žiadalo sa mi dať plný počet, pretože takýto druh filmov naozaj nemá konkurenciu, ale asi si ho potrebujem po čase pozrieť ešte raz. Herci perfektní, prevedenie rovnako. A ako netradičná hodnotová pripomienka pre nás obyčajných ľudí, ohľadom toho, kde by sme mali hľadať skutočné šťastie, to v zásade vôbec nie je zlé. ()
Originálna pičovina. Že je niečo originálne nemusí nutne znamenať aj kvalitné. Je to jeden veľký chaos, ktorý na mňa od prvých sekúnd vôbec nefungoval. Práve naopak, pripadalo mi to neskutočne nezáživné. Ani bitky za veľa nestáli. Zlatý Jackie Chan a ani R-ko to nezachránilo. Jednu hviezdu dávam za ok technickú stránku, ale ako celok to je wtf chujovina na n-tú. 1/10. ()
Tak za ty vibrační superpozice. ()
Jeden z najlepších domov, čo som za posledné roky videl. V rozmeroch epický, vo svojom jadre malý a citlivý. Plný neskutočným množstvom kreatívnych nápadov. Je to premyslené sci-fi, akčný film, šialená komédia, aj rodinná dráma. Vďaka multiverzu vidíme príbehy v spomínaných rôznych žánroch, no ústredná téma sa nikdy nestráca a film dokáže spojiť vážne a šialené prvky tak, že to funguje. Toto je film, ktorý mi pripomenul, prečo som sa kedysi do filmov zaľúbil. ()
Reklama