Režie:
René LalouxScénář:
Roland ToporHudba:
Alain GoraguerHrají:
Jean Topart, Hubert de Lapparent, Gérard Hernandez, Miroslav Masopust, Hana Maciuchová, Jorga Kotrbová, Marie Vášová, Věra Kubánková, Václav Voska (více)Obsahy(1)
Futuristicky vyhlížející animovaný film na motivy románu Stefana Wuta. Kouzelným světem vás provází malý kluk - člověk, který slouží jako hračka pro děti kulturně a technicky vyspělejších bytostí. Tento chlapec projeví neočekávanou schopnost učit se a tvořit. Mezitím se vládci společnosti rozhodnou vyhladit zbytky lidí volně žijících v přírodě, aby předešli možným budoucím problémům. (raffspIn)
(více)Recenze (179)
Rok vidění určitě ubírá, před lety bych rozhodně dal víc, ale na dnešní dobu jen za tři. Člověk jako domácí mazlíček, originální příběh. Takový malinko erotický podtext. ( Hodnocení: 6/10 ) ()
tenhle film je jedinečný, ať už svojí ploškovanou animací, celkovým výtvarným vzezřením, nápady a futuristickym pojetím (ačkoli by občas přibrzdění fantasie u některých technických prvků a vynálezů rozhodně neuškodila a i v daných letech vniku mohl i laik odhadnou co je blbost, kvůli spoilerům víc psát nebudu), samotný příběh není zas tak úplně propracovaný a některé věci vyzní do ztracena a určitě by se z nich dalo vytěžit víc (úvodní vztah majitele a mazlíčka, či vtah obou ras a větší zapojení vedení Draghů [nebo jak se to píše] ), to ovšem vzhledem k předloze (tady spíš hádám, neboť jsem jí nečetl), datu vzniku i problémům s výrobou rozhodně nemůžu brát jako minus. Velmi příjemné "staroscifi" ()
Po hodně dlouhé době jsem se na ni podíval a...opět nezklamala. Stejně, jako tehdy, výborný film po všech stránkách. Vím, že mnozí vytýkali ne úplně nejlepší výtvarnou stránku, ale mně se právě líbí. Místy až surrealistická fantazie jakoby bez hranic. K tomu vynikající psychadelická hudba a příběh o věčném boji dobra a zla - prostě paráda. Jistě, příběhů o tom, jak se člověk snaží dostat z otroctví, je mnoho. Ale nidky jich nebude dost, dokud otroctví bude existovat. Fascinující výlet do jiných světů, ukázka skvělé české ( československé) animátorské školy! ( a francouzské...) ()
Divoká planeta je jeden z nejdivočejších animovaných filmů, které jsem měl tu mořnost vidět. Imaginace autorů totiž pryští z každého záběru a pochybuji, zda-li lze toto umělecké podobenství ještě nazývat sci-fi. Zde opravdu každý záběr nabízí něco poutavého nebo alespoň lehce šíleného. A není to dané jen brutální kreativitou autorů, ale i příběhem o boji lidí a drágů, který místy působí osudově a téměř biblicky. Divoká planeta byl pro mne neznámý film, ale po shlédnutí musím napsat, že to byl můj nejsilnější filmový zážitek poslední doby. ()
Příběh originální, ale animace a hudba je pro dnešní generaci zastaralá a neuvěřitelně deprimující. Krátká stopáž a stejně jsem se každou chvíli nudil. Rád bych uvítal, kdyby se někdo chopil remaku do digitální podoby, to by mohlo být hodně zajimavý, určitě bych na to šel, protože by to mohla být pecka :-) ()
Chvílema mi to připomínalo macha a Šebestovou, díl se Žlababou:-) Jinak ale super neznámý animáč, High top class! ()
Fantastické.. Hudba: Alain Goraguer . ()
Vizuální forma, o jejíž zde několikrát zmiňované originalitě pochybuji, mě zcela minula. Hudba vystavěná z velké části na několika opakujících se motivech, které mi nejednou připomněly Lucii, postrach ulice a jí podobé snímky, kterými mě jako malou několikrát ročně týrala (a bohužel jistě i ovlivňovala) televize, mě neokouzlila. Faktory, které stavěly lid a nadlid na stejnou úroveň a tudíž zcela zbytečně zlehčovaly divákovi pochopení a proniknutí do snímku, mě vytáčely. Dialogy a vypravěčův doprovod na mě svojí úsečností působily jako výňatky z bublin ve starých českým komiksových sešitech. K tomu všemu je zde člověk prezentován jako neponaučitelný tvor, který je sic nucen a donucen k násilní, ale i přes to touží ze všeho nejvíce po míru, lásce a symbióze mezi "druhy". Nemám pochopení... ()
Mnohými vytýkané nedostatky uznávam, avšak k poetike pulpových kroník Roberta E. Howarda a jemu podobných, na ktoré La Planète sauvage nadväzuje mimo iného čiastočne i graficky, neodmysliteľne patria. Lalouxova "jednohubka" snáď najväčšmi pripomína Almuric, pohlcujúce dielo, ktoré pozoruhodne dobre ukrylo rozprávačské lapsusy za muskulatúru, genderovú/sexuálnu otvorenosť a fantasknú premisu plnú nápadov. René Laloux však dokazuje, že pero je silnejšie meča a preto vsádza na alegóriu stále nie až tak dávnych hrôz, ktoré nám v takto nastavenom zrkadle iného sveta ukazujú ten náš. Myslím, že nedopovedanosť mnohého ešte prehlbuje vzťah k historickej skutočnosti, lebo to zvyšné si dopĺňame sami - a takéto povzbudenie diváka k aktívnej participácii na myšlienkovej rekonštrukcii si cením. Miestami však nešlo onu neohrabanosť - a zastaralosť - necítiť. 75% ()
Trochu moc vysvětlovací první půlka - špica nářez druhá část ()
Na snímok treba mať tú správnu náladu a duševný stav mysle. Pokiaľ sú splnené tieto predpoklady, tak sa zážitok určite dostaví, v mojom prípade určite. Ide o alegorický príbeh plný metafor a symboliky vztiahnutý najmä na skrytú kritiku spoločnosti a akoby taký varovný prst, ktorý sa dvíha nad niektorými aspektami života ľudí. Slušný nadpriemer. 80/100 ()
Jedno z největších překvapení které jsem kdy s filmem zažil. Kdo by to jen čekal, že na festivalu filmů pro děti uvidím film, dokonce napůl český film, o kterém jsem v životě neslyšel, a který je přitom jedním nejzajímavějších hardcore sci-fi filmů jaké jsem kdy v životě potkal. Divoká planeta je zlatý grál pro každého, kdo vyrostl na sf knížkách a sbírkách povídek ze šedesátých a sedmdesátých let. Dokonalost. 10/10 ()
Velmi poučné animované sci-fi o síle lidského ducha. ()
Šílená fantasmagorie, ke které jsem si nenašel cestu, a měl jsem i dost problém to vůbec dokoukat. Jistě, ten film je doslova gejzír fantazie a místy je vizuálně velmi nápaditý, ale celé je to prostě tak moc odtržené od naší reality, až mě nebavilo na to koukat. Jinému se to ale může trefit do chuti. ()
Jeden z filozoficky nejhlubších a vizuálně nejextatičtějších zážitků co jsem v životě viděl. Velké překvapení že jsme se na tom podíleli. [9/10] (Československý Filmexport, Krátký film Praha, Les Films Armorial) (Eastmancolor /// Produkce: Roger Corman, S. Damiani, Anatole Dauman, A. Valio-Cavaglione /// Scénář: Steve Hayes, René Laloux, Roland Topor podle románu Oms En Serie Stefana Wula /// Kamera: Boris Baromykin, Lubomír Rejthar /// Hudba: Alain Goraguer /// MFF v Cannes: René Laloux (Zvláštní cena)) [1001 FILMŮ, KTERÉ MUSÍTE VIDĚT, NEŽ UMŘETE] ()
Slávna politická alegória. Všetci vieme, k akým udalostiam našich dejín odkazuje. Pre tento zámer je žáner ako sci-fi priamo stvorený. Svojská animácia nemusí sadnúť každému, alibisticky ju môžeme označiť za minimálne zaujímavú, reznutú surrealizmom. Na skľučujúcej atmosfére sa výrazne podiela aj typicky český voiceover. Natáčanie DP začalo v Prahe, kvôli politickej situácii ale bola dokončená v Paríži. ()
Zaujímavý, originálny a na svoju dobu veľmi objavný film, ktorý postupom času upadol do zabudnutia, čo je možné pripísať na vrub rýchlo starnúcej animácii. Ale aj tak som rád, že som tento film videl. Aspoň je vidno, kto od koho odpisoval. ()
Francouzské animované sci-fi realizované v československém studiu Jiřího Trnky? Vé své době zřejmě unikátní koprodukční záležitost svého druhu mě nakonec dokázala zaujmout i svým obsahem, byť přiznám se, že první polovina o láskyplnému vztahu k „zemskému“ človíčkovi na cizí planetě ze strany jeho dětské objevitelky na mě zapůsobila mnohem víc, než později naplno rozvinuta protiválečná myšlenka. Ta má sice rovněž hloubku, ale mi přeci jen připadala zpracována poněkud jednoduchým způsobem a děj v tomto směru bych uvítal mnohem víc propracovaný. Zajímavý futuristický svět tu byl, pěknou atmosféru tomu dotvářela jak nezvyklá psychedelická hudba, tak ty staré české poetické animace, ačkoliv zatímco jednou mi ta animace svou poetikou docela seděla, ve scénách, kdy vedle obyčejných pohyblivých kreslených obrázků došlo i na výraznější vizuální efekty (jakési výfuky, plyny či záření), nemohl jsem se ubránit dojmu, že to stihlo nekompromisně zestárnout i v rovině těch animací. Nevím, možná jen nemám úplně ty správné buňky na vnímání animovaných filmů, abych si mohl takovou Divokou planetu naplno užít. Ztráta času to pro mě určitě nebyla, zážitek na dlouhé vzpomínání však také ne a na víc, než ty nejsilnější možné 3 hvězdičky to zatím úplně nevidím, ačkoliv se snažím. [70%] ()
Veľmi zaujímavé a hlavne netradičné. V úvode som mal síce pocit, že je dej až moc prekombinovaný, no potom to dostane správny náboj a grády. Škoda, že podobných filmov nevzniklo viac. ()
Kdysi dávno jsme byli na Planetě v kině a do teď si pamatuju ten zvláštní pocit, který jsem tenkrát měla. Byla jsem zvědavá, jak na mě zapůsobí po xx letech. A světe div se, úplně stejně. Avotomtoje. ()
Reklama