Režie:
Péter BergendyScénář:
Piros ZánkayKamera:
András NagyHudba:
Atti PacsayHrají:
Viktor Klem, Fruzsina Hais, Judit Schell, Andrea Ladányi, Zsolt Anger, Gábor Reviczky, Gabriella Hámori, András Balogh, Diána Magdolna Kiss, Mari Nagy (více)Obsahy(1)
Prvá svetová vojna sa skončila. Epidémia španielskej chrípky ustúpila. Mnohí mŕtvi však zostali nepochovaní a uviazli v našom svete. V mrazivej zime roku 1918 sa Tomás (Viktor Klem), mladý potulný posmrtný fotograf, snaží sa uživiť tým, že fotí posledné fotografie mŕtvych z okruhu svojej rodiny. Na pozvanie desaťročného dievčaťa odcestuje do malej dediny, kde ho čaká nezvyčajne veľa práce a čoraz viac nadprirodzených javov. Duchovia mu chcú niečo povedať a on je odhodlaný zistiť, o čo im ide. Je však na nebezpečnej pôde: každý nesprávny krok vyvolá nový útok, ešte krutejší ako ten predchádzajúci. Duchovia nechcú žiť v mieri so živými. (Vertigo Distribution)
(více)Videa (5)
Recenze (35)
Tohle si zaslouží velkou hvězdu už jen za nápad, další za prostředí, kostýmy a masky a třetí za atmosféru a hororovou stránku. Post Mortem je úžasně specifická věc, o jejíž inspiraci na námět jsem do nedávna četla jen v Enigmě a nikdy na ni nenarazila ve filmové formě. První hodina byla podle mě téměř bezchybná. Moment úskalí započne, když se začíná strašně tlačit na pilu a ten film se přemění v agresivní snahu šokovat starým dobrým hororovým řemeslem. To tady pak báby létají vzduchem na všechny strany, duchové lezou po všech střechách a mrtvoly leží na každém kroku. Čeho je moc, toho je příliš a v tomto snímku to bohužel platí dvojnásob, protože největší kouzlo to samozřejmě má do doby, než se tam vše osvětlí a vyjeví doslova na denní světlo. Značným mínusovým bodem pro mě byl i fakt, že malá hlavní herečka byla příšerně nepřesvědčivá a zkrátka vůbec neuměla hrát a to podobné by se dalo říct i o hlavním hrdinovi, který byl přesvědčivý jen o trochu víc. Na to co se v té děsivé vesničce dělo tam nejvíc řval a panikařil pouze komparz. Ještě to hodně promyslím s tou čtvrtou hvězdou, protože by to byla škoda ji tomuhle filmu nedat, ale uvidíme, jak se mi to uleží. ()
Jak už tady zaznělo, tématicky se nejedná o nic zásadního. Fotograf, který prostřednictvím svého přístroje na něco přijde, tu byl mnohokrát. Hodně dělá prostředí maďarské vesnice, sychravá atmosféra a samozřewjmě herci. Ústřední tandem byl parádní. Co se týče strašení, tak tady jsem trochu na vážkách. V jednu chvíli se Bergendy blýskne fakt napínavou sekvencí, která dokáže slušně zahrát na nervy a v té druhé nechá po zdech plazit neumělé stíny či ukáže své zapálení pro levitaci, přičemž druhého je tady až moc. Navíc když se film přehoupl do druhé poloviny, napětí začalo ustupovat a uječený závěr mě vyloženě nebavil. Pokud bych měl něco vypíchnout, tak to je samotné focení mrtvých a jejich aranžování a celkově slušnou technickou stránku. Ale jinak je to jeden z těch filmů, který na chvilku zaujme, ale druhého dne vyšumí. 50% ()
"Chceš s mrtvolou selfíčko? Boj se Boha, holčičko!" V kráteru po bombě, pod hromadou mrtvol, tam to žije! Zmrtvýchvstalý Tomás vs. vymírající vesnice, ustrnulá v minulém století, nepřívětivá a tmářská. Fotografova temná komora ještě temnější než obvykle, vývojka ostrá, s feferonkami a ustalovač nestálý, až neklidný, jako černé duše mrtvých. Všude klid, jen v komíně s tichým praskáním doutná stařena. Do noci se mihotají plameny řady pochodní a jejich odlesky tančí po tváři zádumčivé holčičky, něžně krásné dvanáctileté víly Anny s moudrýma očima stoleté vesnické vědmy. Mrtvých je zde víc než živých a vyhrávají na celé posmrtné čáře. Mrtví před objektivem fotografa, mrtvoly naskládané ve stodole jako polena, posléze tam tančící čardáš, (ne)mrtví snídající v klidu u stolu... Našlápnuto k pětihvězdnému rigor mortis. Pak Piros Zánkay vesničany změnil na papírové draky a Péter Bergendy svůj maďarský guláš neuhlídal a připálil. Co dodat? Szamár, lófasz, birkafej? Nem tudom. ()
Post Mortem nabízí netradiční pojetí, ohnivý naturel, duchy (spoustu duchů) kteří mají lásku k létání takříkajíc pod kůží (pro současnou leteckou krizi určité řešení), všetečnou a zvídavou holčinu (zažívala jsem to podobně s mým otcem patologem) a sympatického fotografa, kterého jeho minulost nakonec dožene. Dobře Maďaři! ()
Maďari toho v hororovej branži veľa nenamútili, pričom to čo doposiaľ spískali, stálo poväčšine za hovno. "Post Mortem" by ale mohla byť prvá lastovička, ako v prípade Bebjakovho "Zla" na Slovensku. Ja osobne som už dávno nevidel ducharinu, ktorá sa bez obáv z lacných trikov odohráva aj cez deň. Detto je to so samotným tempom, ktoré solídne odsýpa zhruba od 1/3 snímku. Dalo by sa povedať, že tri hviezdy by boli absolútne zaslúžené, férové, ale dám štvrtú motivačnú, lebo ten "odpad" čo tu svieti je asi tak objektívny, ako pohľad voličov O-ĽAJNA na situáciu na Slovensku. ()
Reklama