Režie:
Ridley ScottScénář:
David ScarpaKamera:
Dariusz WolskiHudba:
Martin PhippsHrají:
Joaquin Phoenix, Vanessa Kirby, Tahar Rahim, Rupert Everett, Mark Bonnar, Paul Rhys, Ben Miles, Ludivine Sagnier, Edouard Philipponnat, Miles Jupp (více)VOD (3)
Obsahy(3)
Epické drama zachycuje život francouzského císaře Napoleona Bonaparte, jeho vzestup k moci a vztah k životní lásce Josephine, a ukazuje jeho vizionářské vojenské a politické taktiky na pozadí nejdynamičtějších bitevních scén jaké kdy byly natočeny. (Falcon)
Recenze (578)
Vizuální stránku, výpravu i obsazení oceňuji, jinak trestuhodně obšlehnutá kmotrhudba, srandovní omalovánky, neosobní, nudná dramaturgie, sdělovací hodnota mizerná, výstavní rutina, to jsou zásadní zápory zatím poslední práce velikána Scotta. No nevím, no. Nehrát v tom Kirby a Phoenix, nemáme se o čem bavit vůbec. Opulentní, pro mě, bohužel, plytké a bez jiskry, kterou u filmů takového formátu potřebuji. Je vcelku neslušné kritizovat práci Metuzaléma Ridleyho, člověk má respekt, je to persona, která okouzlila svoji prací řadu generací, přesto mě jeho Napoleon nebavil. To je u fanouška historie na pováženou. ()
Po více než dvou dekádách se před a za kamerou setkávají Ridley Scott a (o jednoho Oscara těžší) Joaquin Phoenix, aby nás tentokrát přenesli z roku 180 do přibližně jeho desetinásobku a naservírovali nám příběh o jednom z nejznámějších vojevůdců a panovníků v evropských dějinách. Skutečnost, že do kin šla o téměř dvě hodiny kratší, ale stále solidně rozsáhlá verze, byla ve filmu nejvíce cítit v počátečních desítkách minut, které na mě působily až moc kuse. Napoleonův vztah z Josephine byl - až na jím vydávané, animálně vilné pazvuky - vyobrazen uvěřitelně: od nesmělého počátku až po hořkosladký konec. Co se týče akce, tak nemám slov: na tomto (bitevním) poli mě Scott nezklamal a nabídl velkolepě nasnímané a syrové (ale nijak přehnaně surové) výjevy z proslulých bitev, z nichž mě v kině jednoznačně nejvíce uhranula ta u Slavkova. I když má film půl třetí hodiny a hodně se v něm pletichaří, vůbec mě v kině nenudil a jeho projekci jsem si solidně užil - na čemž měl jistě svůj podíl i fakt, že nejsem vyloženě historický hnidopich. ()
No já nevím. Ridley Scott je třída, ale tady se to nepovedlo a musím říct, že osobnost jako Napoleon by si zasloužila daleko lepší film. Nevěřil bych, že to řeknu, ale i napříč 150 minutám jde o EXTRÉMNĚ zkratkovitý film, kterému tahle stopáž za boha nestačí a jde až příliš okatě vidět, že se tady stříhalo jako kráva a 4hodinová verze, která půjde na AppleTv, bude diametrálně odlišný, komplexnější a tisíckrát lepší zážitek. Takhle to působí jako náhodné skákání ze scény na scénu, mnohdy až příliš viditelně a zmatečně a celé to působí (ano, řeknu to) strašně amatérsky, uspěchaně a bez návaznosti. Snaha dostat celou Napoleonovu historii do dvou hodin zkrátka nejde, a tak se tady skáče dvě minuty v revoluci, pak pár minut v bitvě, pak zase doma o pár let později a takhle až do finále u Waterloo. Napoleon je zde vyobrazen až moc nezajímavě, jeho pozice nejlepšího stratéga historie je trestuhodně neobhájena, páč nedostaneme žádné jeho úvahy, strategie či plány a jdeme rovnou do bitvy a vlastně ani Phoenix ani Kirby mě nijak neoslovili, nejsou ničím ikoničtí a pokud jsem doufal v přehrání si prodloužené verze na Applu, tak jedině za podmínky, že se bude na co dívat na bitevním poli. Ani to se ale bohužel nestalo. První i druhá bitva nejsou výrazné a poslední Waterloo vlastně také ne. Chybí zde drasticky Rková akce, více krve a vtažení diváka do válečné vřavy, aby cítil atmosféru, dusno a melancholii z bitvy na vlastní kůži. Stejnětak onen slavný pochod v zimě je tady asi necelou minutu. Až se divím, že takhle zkušený režisér si nechal utéct i tohle… No suma sumárum celkem zklamání, jelikož zvučné jméno i poutavá látka lákala na událost roku a výsledkem je úplně průměrný film, jehož delší verzi ocení historičtí fandové prahnoucí po dalším nášupu vizuální atmosféry tehdejší Francie, ale jelikož bitvy velmi pravděpodobně byly ve “full verzi” už zde, tak se většího zvěrstva ve stream verzi nejspíš nedočkáme. Jsem zdrcen. ()
Veľkolepý opus bijúci sa k komornou drámou vyjadrenou vo forme korešpondencie s Jozefínou. Táto kombinácia Scottovi nevyšla podľa predstáv a taký skúsený režisér by to mal odhadnúť. ()
Rozmáchlá reklama na kýženě očekávanou režisérkou verzi. Tak zhruba nějak takto lze v jedné krátké a trefné větě popsat nejnovější snímek slovutného Ridleyho Scotta honosíc se jménem Napoleon. Na první pohled Vás na tomto dobovém spektáklu zaujme precizní cit pro detail, jímž je režisér za ty roky už notoricky proslulý. Veškeré interiéry, exteriéry i propriety na Vás doslova dýchají dobovou atmosférou, což o pořádný kus umocňuje výsledný dojem z celého projektu. Jistě, je nabíledni poznamenat, že scénář doznal opravdu hodně velkých finálních úprav, což mnohdy působí vážně zmateně, protože některé scény zdánlivě nenavazují či přímo chybí a postavy se na plátně "protáčí" bez sebemenšího smyslu, pročež se pak v záplavě jmen začnete trochu ztrácet. Avšak i přes tento bolestivý neduh jsem si Scottovu neotřelou dekonstrukci slavného vojevůdce vážně velmi užíval, jelikož právě jeho podvratný tvůrčí přístup generuje neočekávaně vtipné i nervy drásající dějové zákruty. Výkladní skříní ale i přesto zůstávají monumentální bitevní scény. Scény, u nichž jsem s otevřenou pusou obdivoval precizní vedení všech komparzistů a způsob, jakým byly tyto megalomanské bitvy natočeny. Právě v těchto momentech skrze ozvěnu minulosti zavane připomínka toho, že Ridley Scott to má i přes svůj věk pořád ještě v paži a že stále dokáže předvést nové a dosud neviděné věci. Toto všechno pak civilně zastřešují herecké výkony Joaquina Phoenixe a Vanessy Kirby, jejichž zemité, místy odtažité podání skvěle zapadá do celkového vyznění režisérovy vize. Co tedy dodat na závěr? Verze, kterou můžeme vidět v kině je trestuhodně uspěchaným vyprávěním s dechberoucími bitvami, u nichž budete velebit velké plátno a ozvučení Dolby Atmos. Jedná se o hutný filmový zážitek, který i přes zjevné neduhy snese velmi nadprůměrné hodnocení, jelikož přislib nekompromisní a servítky si neberoucí čtyřhodinové verze na mě dýchal z téměř každého filmového políčka. Je ale vážně velká škoda, že Ridley nenasadil všechny možné páky, aby právě tuto svou olbřímí vizi poslal rovnou do kin. (Viděno v kině CineStar IGY České Budějovice) „I am destined for greatness, but those in power only see me as a sword.“ ()
"You think you are so great because you have boats." Jezdí na koni a mává šavlí... Takový interní joke v naší sociální skupině, ale on skutečně vystihuje celý film. Nejhorší film Ridleyho? Tak daleko bych nesahal. Mistr už bohužel natočil i větší a horší filmy. Přesto bych mnou Napoleon velmi očekávaným letošním filmem, který tak nějak uzavře celý rok. Bohužel jsem odcházel z kina spíše otráven a náladu mi zvedal můj dobrý kamarád, který miluje historii a dokázal velmi dobře interpretovat, co je ve filmu špatně. Jasně, historický kumšt bych od Ridleyho nečekal. A kdo očekával historicky přesný film, tak si velmi zkazí chuť. Kdo však očekával jako já jen epický velkofilm... Tak vlastně bude zklamán taky. Napoleon totiž během dvou a půl hodin nevysvětlí ze života Tyrana vůbec nic. Kinoverze ač dlouhá (a místy opravdu únavná), přelítává ze scény na scénu a nelze se vůbec ve filmu orientovat. Nejvíc v čudu budou diváci, kteří mají v historii bordel a vůbec nepochopí slet scén. V jednou záběru Napoleon střílí do lidí při povstání, načež o zhruba deset minut později ho lid miluje a mají ho za hrdinu. Kde se ten přerod stal? Ve filmu nikoliv. Dále píše dopis své milované Josefíně o tom, jak v Itálii nekladli sebemenší odpor a následuje scéna, kdy střílí na pyramidy v Africe. Kde se safra tohle stalo? Film vám nevysvětlí vůbec nic, co se týká emocí, motivů nebo myšlenek postav. Scény se zkrátka dějí a střídají se bitvy, aniž by divák vůbec tušil politické pozadí. Proto je Napoleon jen směsicí historických scén a působí jako leporelo. Jistě, režisérský sestřih by tento neduh mohl napravit. Ale hodnotím verzi, kterou jsem v kině viděl a z filmařského hlediska je takovéto vyprávění příběhu tragédie. Druhá věc, která mě osobně neuvěřitelně drásala byla hudba. Žádný epický soundtrack se nekoná. Pokud ve filmu přeci jen je, tak je tak nevýrazný, že ho sotva někdo pozná. Což u velkofilmů pana Scotta byl vždy jeden ze zážitků, které nám tady nedopřál. Samostatná kapitola je pak historická přesnost. Chápu, že každého zajímá jak bitvy vypadají, ale je fakt, že tolik do oči bijících hovadin jsem už dlouho neviděl. To, že Napoleon vede jízdu do bitvy v čele a mává u toho šavlí je jen střípek toho, co nám Ridley nachystal. Jízda, která objíždí britské carré, aby se nechávali jeden po druhém zastřelit je šílenost. Britský sniper už je pak jen třešnička na dortu. To jen tak na okraj. Mě osobně totiž na filmu vadí nejvíce to, že vám vlastně nevysvětlí vůbec nic. Působí tak skutečně jako by někdo vystříhal půlku obsahu, která by najednou v plném rozsahu dávala smysl. Emoce jsou tudíž ve výsledku naprosto pryč. Režisérské verzi dám šanci, protože si myslím, že z průměrného zážitku udělá skutečný velkofilm. A pokud ne. Tak je to opravdu velmi promarněná šance Ridley. (65 %) ()
Napoleona moc nemusím a jeho doba ani jeho války mi nic moc neříkají. I proto jsem neměl potřebu se rýpat v historických nepřesnostech a bitevních nesmyslech. Mohl jsem se tak soustředit pouze na film a ten se mi jako takový líbil. Nicméně je tu několik ale. Tím největším je asi vztah Napoleona a Josefíny, kterým je to celé prodchnuté. I přes všechny ty proklamované emoce mu chyběla jiskra. I když na sebe řvali či po sobě házeli příbory, byl v tom všem takový konstantní chlad. Chyběly mi i výraznější vedlejší postavy a některé velké osobnosti Francouzské revoluce se tu vlastně jen mihly, ačkoliv by si v daném kontextu zasloužily větší prostor. Co mě naopak bavilo bylo těch pár scén z revoluční ulice ovládané lůzou, celkem solidně ztvárněnou Napoleonovu cestu na trůn a samozřejmě bitvy. Nebyly to sice středověké řezničiny, takže fandové useknutého čehokoliv si nepřijdou na své, ale masové nástupy armád dokázaly brát dech a Ridleymu se povedlo udělat zábavu i z něčeho tak nudného, jako je střílení z děla. Co se herců týče, tak tady se vlastně dají hodnotit jen Phoenix a Vanessa Kirby a oba zahráli podle očekávání solidně, ale minimálně Phoenixovi to šlo lépe, když nebyli spolu. Celkově je to dobré, ale nemůžu si pomoci, čekal jsem víc. Tak třeba to režisérská veze napraví. 70% ()
„You think you’re so great because you have boats!“ Ridley Scott natírající Napoleona nebude pro každého. Kdo má rád válečné spektákly s kopancema do hlavního hrdiny, bude se dobře bavit. Joaquinu Phoenixovi ty role ubožáků prostě neuvěřitelně sednou a Vanessa Kirby chichotající se mezi slzami je výborná herecká partnerka. ()
Vynikající... mistrovské dílo... Ať žije Císař... 😉 ()
Jedno z největších zklamání roku. Ridley Scott sice stále umí natočit nejlepší výpravné bojové scény, ale když se nedrží u takové filmu historických faktů, tak je to obrovská chyba. U záběrů "Napoleon u popravy Marie Antoinetty, odstřelování Egyptských pyramid nebo ledová bitva u Slavkova", tak musí mnozí kroutit očima a to nemusí být, ani dobří historici, aby si řekli, že takto, to asi určitě v reálu nebylo. Co se týče Joaquina Phoenix, tak si nejsem úplně jist, jest-li to byla správná volba. I když se herec snažil, tak jsem v něm toho Napoleona moc neviděl. Spíš mi připadal, jak zpěvák Robbie Williams v uniformě, co tam párkrát hodí výraz Jokera. Vanessa Kirby herecky nebyla špatná, ale podoba s Josefínou, také nic moc. Soundtrack také žádná sláva, občas mi to záběrů hudba vůbec nepasovala. Co říci na závěr: Ridley Scott měl raději natočit nového Vetřelce a přenechat Napoleona třeba nějakému schopnému rejžovi z Francie. Celkové hodnocení bych dal 2,5 hvězdy. ()
Řemeslně zručně odvedená práce, dobře zahraná, jak jinak, ale ničím nepřekvapující. Je to velké, hlasité, ale ve dvou a půl hodinovém sestřihu překotně a rychle vyprávěné tak, že z toho nemáte pocit uceleného a komplexního zážitku, spíše fresky. Scény s Josephine jsou nejzajímavější na celém filmu, ale je jich vlastně málo nebo jim je věnováno málo času na to aby jakkoliv hlouběji rezonovaly. Bitevní scény standartní, nepřekvapivé. Relativně dobře se na to kouká, ale nedá vám to nic moc navíc. ()
O Napoleonovi jsem načetl poměrně dost knih a nepředpokládal jsem, že by film naplnil moje očekávání. Chtěl jsem si užít vizuální podívanou s tím, že občasný prohřešek dokážu odpustit. Jenže tenhle Napoleon kupí od první minuty tolik zásadních nesmyslů, že jeho vizuální podoba neměnná několik desetiletí nebo rozvodový protokol sepsaný v angličtině se v celku jeví jako prkotina. Že se Napoleon ke svému okolí často choval jako netaktní hovado, je obecně známo, ale dalo se to ukázat i na jiných doložených událostech s jinými lidmi než jenom ve zdlouhavých scénách s Josefínou. Války a bitvy se dějí nahodile bez jakýchkoliv vysvětlivek a všechno je to pořád zastíněno vztahem k Josefíně. Svým způsobem je to v pořádku, byla to osudová žena jeho života a dal by se natočit film jenom o nich dvou s historickým pozadím, ale v tomhle pojetí je geneze jejich vztahu neúměrně zdlouhavá až rušivá. V bitvě u Slavkova je úplně hnusný počasí, zatímco historicky známý pojem slavkovské slunce patří k významné symbolice napoleonských válek a v Napoleonově vnímání vlastních úspěchů mělo důležitou pozici. Krom toho bych řekl, že Slavkov i Borodino se točily ve stejných exteriérech, v případě Slavkova ale s nesmyslně vysokou hornatinou v pozadí. Kromě drobného výstupu Luciena Bonaparta při státním převratu 1799 film úplně ignoruje další sourozence, kteří přitom obsadili několik evropských trůnů a svými neustálými nároky a hašteřením rozesírali Napoleonovy vize a plány. S tím souvisí i vůbec nezmíněná občanská válka ve Španělsku, která Napoleonovi několik let blokovala miliónovou armádu a významně přispěla k rozkladu celého systému. Že se z Egypta a Elby vracel hlavně kvůli Josefíně je naprostej nesmysl ignorující jakýkoliv politický souvislosti nehledě k tomu, že Josefína zemřela prakticky rok předtím a nikoli v řádu hodin před Napoleonovým návratem. Nutno ale přiznat, že Napoleonova triumfální cesta z Elby do Paříže s postupným přechodem celé armády na jeho stranu na mě z celýho filmu zapůsobila nejvíc. Plus ještě byla fajn korunovace, která vizuálně zcela odpovídala podrobnému Davidovu obrazu v Louvru. Kromě těchhle dvou scén a efektního zobrazení bitvy u Waterloo mě Napoleon hodně zklamal. Strašně slabou stránkou jsou i dialogy, přitom historicky je doložena spousta rozhovorů, které se v literatuře vyjímají skvostně, ale v tomhle ohledu film naprosto postrádá napětí. Jako příklad se dá uvést Napoleonovo vystoupení před Direktoriem po návratu z Egypta. Bylo to vynikajicí rétorické cvičení, zatímco film se omezí na jeho nesmysné lakonické sdělení, že Josefína je děvka. ()
Napoleon Phoenix svým charismem těžce utáhl film od počátku až do závěrečných titulků, ale snímku k dokonalosti přeci jen stále něco chybělo. Ridley Scott možná vystříhal z pohyblivých obrázků víc než je zdrávo a filmu to dle mého skromného názoru neprospělo. Joaquin je bez debat skvělý, tomu nelze vytknout ani porážku v bitvě u Waterloo, která dějinami již stejně utkána byla. Film působí velkopansky, má plno zajímavých momentů, ale celkově nevyzní jak rozezvučená polnice před sebevražedným útokem. Zas na druhou stranu Ridleymu je něco kolem 86let, což je věk, který si může dovolit nějakou tu nedokonalost a i díky tomu film nezatracuji a velmi rád si počkám na nějakou tu režisérskou verzi s absencí stříhorukého Edwarda. ()
Nádherná podívaná na velké plátno, která dokáže navodit pocit, že nejste pouhými svědky, ale přímo návštěvníky v pár momentech vytržených z Napoleonova časoprostoru. Obrazy jsou to úchvatné: halucinogenně pojatá bitva u Slavkova, liduprázdná Moskva pohlcená plameny, krvelačná horečka francouzské revoluce... Nad událostmi se ale jako pojítko vine Bonapartova fascinace Josefínou, která nabourává standardní velikášskou image vojevůdce a ukazuje ho jako plachého, poťouchlého chlapíka, který celkem s grácií unese i parohy, protože ty nejsou podstatné. To pro něj ale nejsou ani statisíce padlých. Nevěřila bych, ale chci víc. Sem s Ridleyho 47000000 minutami... :) ()
Ja toho Ridleyho občas nechápem, v rozmedzí krátkej doby dokáže natočiť ako historickú pecku The Last Duel, tak absolútnu historickú podpriemernosť akou je Napoleon, ktorý má skôr bližšie k jeho Robin Hoodovi. Bez duše, bez citu, bez záujmu tie historické postavy alebo udalosti akokoľvek bližšie predstaviť. Všetko je Ridleym, síce technicky opäť bez problémov, ale len nahádzané na seba v tesnom slede za sebou, no bez toho, aby sa mal divák možnosť s čímkoľvek alebo kýmkoľvek vžiť. V rukách Ridleyho tak vznikla iba ďalšia nadmieru chladná, chaoticky skratkovitá a odťažitá lekcia z histórie, avšak divákom nijako neprecítená. Usledovať tých nepútavých 158 minút v plnej pozornosti je tak pomerne ťažký oriešok. A silne pochybujem, že to Ridleyho directors cut akokoľvek vyrieši. Pre mňa najútrápnejší film roku 2023 a to mám dlhé filmy inak v obľube. CELKOVO: 4/10 ()
Filmem Napoleon jsem (nejspíše) uzavřel kino sezónu pro rok 2023 - netajím se tím, že jsem měl nemalá očekávání, ale celkové dojmy jsou hořkosladké. Velkofilmů z podobného období se věru moc netočí (posledním byl asi Patriot z roku 2000, uvidíme jestli na další takový budeme čekat zase přes 20 let...). Bitvy, kostýmy, představitelé Napoleona a Josefíny - vše fajn, ale ten pocit z rozkouskovanosti filmu a spousta skoků v ději - řešení vztahů, politiky a intriky mě dost zaskočily. Je to jako dívat se na desetidílný seriál, ze kterého uprostřed neuvidíte tři díly a máte pocit jako by Vám něco (co jste prostě měli vědět) uniklo. Nesestříhaná verze třeba bude působit ucelenějším dojmem, protože je jasné, že Scott se toho do filmu snažil vložit co se dalo (bitvám měl být věnován určitě větší prostor), ale kino verze je zkrátka pro mě mírným zklamáním a proto "jen" za 6/10. ()
Dočasné hodnotenie (7/10). Počkám si na DC. ()
Jeden z nejvýraznějších postav naší historie. Tolik možných scénářů, desítky možných filmů o různých obdobích jeho života. Jsem ale dost zklamaný. Nečekal jsem, že půjdu do kina na Napoleona, ano, toho Napoleona, co vyhrál kolem 60 bitev a dobyl skoro celou Evropu, a uvidím 40 minut boje, hodinu nudný a naprosto planý politiky a hodinu toho, jak se plazí pod stolem, chrochtá, nebo dělá ňamňam na svojí promiskuitní kurvičku, do který chce narvat svojí čtyřcentimetrovou anakondu. A i když se úplně odprostím od nepřesností, jakože ve filmu mluvil celou dobu jako schlíplý péro a párkrát mávnul rukou, přitom byl sebevědomý, excentrický a energický, nemůžu se zbavit dojmu, že tohle fakt šlo natočit líp a je to velká škoda. Ani zmínka o Josefovi, Karlovi, Alexandr jako vlastně nejdůležitější člověk, co se týče jeho kariéry, se tu objeví tak na pět minut, haló. Slavkov je mimochodem u Brna, a ne kurva na severu Finska. Navíc Vanessa Kirby je absolutně neatraktivní a ač tu štětku zahrála dobře, mně se ani nepostavil a to je velká chyba, za Jodie Comer bych byl výrazně radši. Autentický Toulon a Waterloo a samozřejmě skvělý Joaquin, to je za mě všechno, co jsem si tady užil. ()
Tenkrát ve Francii ()
Ano, bitva u Slavkova je celá Ridley a nejlepší z celého filmu, i když do reálné podoby bitvy má daleko a pak je tu zbytek filmu .... jak to rict, vizualne dobry, ale studeny, holt všude je ta zima a snih a Napoleon vetsinu casu tak jako rozjima... prostě mě to nechytilo a ani nenadchlo, ještě před koncem druhé hodiny už jsem se těšila až to už skončí a to jsem neměla žádné velké očekávání. To, že je to zkratkovité, je, že z toho mohl být dobrej 10-ti dilný seriál je pravda .... ale za současného stavu mně ani neláká se podívat na tu prodlouženou verzi. ()
Reklama