Režie:
Václav VorlíčekKamera:
Juraj ŠajmovičHrají:
Robert Hájek, Kristýna Michálek Květová, Petr Nárožný, Stella Zázvorková, Pavel Landovský, Jiří Lábus, Iva Janžurová, Jitka Molavcová, Jana Švandová (více)VOD (3)
Obsahy(1)
Mach a Šebestová, kreslené postavičky Adolfa Borna ze seriálů, které si oblíbilo už několik generací, se rozhodnou poznat svět lidí. Kouzelné sluchátko splní i toto přání a tak se ti dva, i se psem Jonatánem, ocitnou znenadání ve vilce malého města, kde žije babička s vnukem Jakubem. Docela sami, protože Jakubovi rodiče jsou služebně v Číně. Sluchátko umí hotové zázraky, jenže to, co je v seriálu docela běžné, může mezi lidmi natropit hotový zmatek. Do školy nelze jen tak přijít, nové žáky musí někdo z dospělých přihlásit a už vůbec ji nelze nechat zmizet. Savojská královna musí opustit trůn jen proto, že si Šebestová chtěla sáhnout na její korunu a proměna lidí ve zvířata či neandrtálce budí hotové pozdvižení. Dokud je sluchátko v rukou obrýleného kluka a děvčátka s červenou mašlí, lze všechny omyly do jisté míry rychle napravit. Horší je, když se dostane do nepovolaných rukou... (oficiální text distributora)
(více)Recenze (256)
Doufám, že další hraný díl už nebude. ()
Sad. So sad. :-((( ()
║Rozpočet $-miliónov║Tržby Celosvetovo $310,648║ Fakt sila natočiť takýto zbytočný žváchanec. /15%/ ()
Neuvěřitelná slátanina, která ostudným způsobem przní kouzlo kresleného seriálu. Už zpráskaná titulní píseň mi zvýšila krevní tlak a dál bylo jen a jen hůř. Takhle bohužel vypadá režijní senilita, narychlo uplácaný příběh, mizerné dialogy, nevýrazné postavy, naprosto sterilní pojetí... Jen díky některým gagům a slušným dospělým hercům je to jakž takž koukatelné. O dětských představitelích se dá říci jen to, že Jára Cimrman, coby vynálezce oživlého dřeva, by zaplesal. Nemám tušení, jestli film u dětí uspěl, možná už prostě nemám ten dostatečně naivní pohled, abych ho docenil... Dobrý ale rozhodně není, za to vám ručím. ()
Ne díky, bez toho umim žít.... ()
Takto to skončí, ak sa musíte páčiť novej generácii - a sponzorom. ()
Jednou, zrovna když se Mach a Šebestová vraceli ze školy, povídá Šebestová, ty, Machu, nezdá se ti divný, že jsme ve škole už zase brali člověka neandrtálského, to už tu přece bylo, načež se Mach zamyslí a řekne, no jo, Kropáček má angínu, ve školní jídelně jsme měli mamuta s koprovou omáčkou a zítra jede celá třída i s paní učitelkou na výlet k rybníku Krajáči, to už jsme všechno jednou zažili, ale Šebestová se ťukne do čela, od čeho máme sluchátko, vytáhne sluchátko z kapsy a řekne, prosímvás, my bysme chtěli zažít něco novýho, šlo by to zařídit, a ze sluchátka se ozvalo, ale prosím, beze všeho a Mach a Šebestová se ocitají někde, kde to vůbec neznají, není to ani doba ledová, ani planeta Ťap Ťap, dokonce ani Kropáčkův krk, je to nějaký byt, kde je spousta knih a cigaretového dýmu, za kterým skoro není vidět starého pána, jak sedí za stolem a datluje do stroje. Člověče, Šebestová, kde to jsme, povídá Mach a jak to řekne, pán vstane, představuje se jako pan Macourek a říká, to jsem rád, že to vyšlo, už jsem si nevěděl rady, tak abyste věděli, teď jste ve skutečném světě a budete točit film, načež se zmocní sluchátka a řekne, prosímvás, můžeme se přesunout na plac, a ze sluchátka se ozve, proísm, jak si přejete. Šebestová se raduje, Machu, to bude senzace, budeme hrát v opravdickým filmu opravdickýho režiséra, a skutečně, než bys řekl mamut, už jsou všichni ve studiu plném kamer a světel, Mach a Šebestová čtou scénář, který je velmi vtipný, obsahuje třeba únos ministra školství nebo proměnu Petra Nárožného v předložku k posteli, Šebestová se ptá, a kdo je to ten pan Nárožný, režisér Vorlíček ukáže na plešatého pána s knírkem a jak se představují, Mach vydechne, člověče, Šebestová, ten chlap mluví úplně jako my, to si nemůžeme nechat pro sebe, vytáhne sluchátko, cosi do něj řekne a v tu ránu je ve studiu celá třída i s paní učitelkou, všichni se tomu diví hlasem Petra Nárožného a Šebestová říká, tohle je lepší než výlet k rybníku Krajáči. Jenže všichni zapomněli na Horáčka, toho darebáka, co nesnese, že není chvíli středem pozornosti, ukradne Machovi sluchátko a řekne, pošlete Macha a Šebestovou někam hodně daleko, třeba do Číny, Mach s Šebestovou jsou najednou ti tam, paní učitelka spráskne ruce a volá, Horáčku, Horáčku, co z tebe jen vyroste, jenže to volá úplně zbytečně, protože tentam je i Horáček se sluchátkem a klade nálož pod nejbližší školu, studiem vládne zmatek, všichni říkají, takhle ten film přece nedotočíme, Mach s Šebestovou jsou v Číně, krindy pindy, co budeme dělat, ale Vorlíček se ťukne do čela, od čeho máme Macourka, ten to přece nějak zařídí. A tak Macourek poslušně usedá ke stroji a píše, píše až se z něj kouří, co píše, to se děje, vymýšlí velmi komplikovanou fabuli, kvůli níž se postavy občas chovají nelogicky a kvůli které bohužel vypadne celý ten únos ministra školství a fůra dalších vtipných věcí, ale to se nedá nic dělat, skutečný svět je skutečný svět, ten nezná slitování, zvlášť ne ten filmový. Vorlíček se štábem se stěhují z místa na místo, aby to všechno zachytili, a když je na světě i poslední obraz, Mach a Šebestová jsou zpátky a sluchátko je ve správných rukou, řekne Macourek zklamaně, takhl jsem si ten film původně nepředstavoval, mělo to být všechno jinak, Šebestové je ho líto a než ji stačí někdo zarazit, zašeptá něco do sluchátka a celá třída is Macourkem je v kresleném filmu, kde je to lepší než ve skutečném světě, kde můžete mít mamuta s koprovou omáčkou, vzít kýbl a rejžák a bacit pár bacilů nebo si od paní Kadrnožkové půjčit psa Jonatána, ve světě, kde nikdy nikdo nezestárne, který se nemění podle pokynů čínských koproducentů, který si Macourek sám vymyslel a který je pro něj ideálním exilem, když už mu skutečný svět přestal rozumět. 60% () (méně) (více)
Vrchol trapnosti. Film nemá originální příběh, zápletku a ani děj. U desetiminutového kresleného seriálu se s tím počítá. U filmu by ale měli přidat. Navíc dva naprosto nesympatičtí hrdinové, kteří hrát neumí (a ani se o to nesnaží) táhnou tenhle pokus o film dolů. I pohádka může mít důstojnost. ()
Chudák Lanďák, nebo Jandák? No ten snad ani nee... °-[ . . . Čudlárna má zas ráda vyděláno a komu není shůry dáno, volat není kam... . . . Ano, je to ujetý blbunký filmek pro hloupé dětičky - a na to se napijem. Haló??? - - - P.S. P.s.ycho je, že i tuhle veskrze komerční koprodukční sračku >podpořil< takzvaný "Státní fond pro podporu a rozvoj české kinematografie"! Darebácká sebranka... - - - - - (Poprvé jen tak bokem nahlédnuto /jo a to mám už leta to trafikové dvd/ a nedohleděno 23.12.2011 na >hluché jebničce< , hodnocení 5550., komentář zde v tísňovém volání jako stopadesátýdevátý - 23.12.2011) ()
Vcelku neškodný úlet, který kombinuje Arabelu, Dívku na koštěti a české Crazy komedie druhé poloviny 20. století. Děti pobaví, intelektuály zaručeně nakrkne, zbytku diváctva proletí smysly a zmízí v propadlišti dějin. ()
Animovaný seriál s Machem a Šebestovou bude navždy patřit do zlatého fondu české kinematografie. Jeho hraná verze je však naprosto nekoukatelná. Vorlíček i Macourek na stará kolena úplně zbytečně zprznili svůj vlastní odkaz s čínskou vlajkou v ruce. Nefunguje tam vůbec nic. ()
Vyhlašuji pátrání. Od natáčení tohoto filmu se pohřešuje chlapec s brýlemi, naposledy oblečený v červeném svetru a modrých kalhotech a dívka v modrých džínových šatech oba ve věku žáků 3.B. Spolu s nimi se ztratil pes Jonatán, paní Kadrnošková a třída i se soudružkou učitelkou. Místo nich zde kdosi zanechal ubohé napodobeniny bez kapky vtipu a nápadu, kteréžto se snaží zakrýt stylem naházejme toho tam co nejvíc bratři v triku. Fuj, vraťte nám starou dobrou Šebestovou a starýho dobrýho Macha. ()
Nejsem cílová skupina, takže mi v době premiéry film naštěstí unikl, ale co čert nechtěl, objevil jsem ho nahraný na kazetě, a tak jsem mohl posléze konstatovat, že jsem opět zmařil kousek svého života. Už pokračování Arabely ukázalo, že Václav Vorlíček ztratil pořádný kus dobré pověsti ve prospěch laciného vydělávání peněz, ale seriál je proti tomuhle snímku oskarová záležitost. Tak zoufale křečovité, odbyté, podbízivé a v obou smyslech slova laciné, že nemá smysl s tímhle Machem a Šebestovou ztrácet čas. Rozumnější je vrátit se k osvědčené animované klasice. Pro mě je to samotné dno Vorlíčkovy tvorby a důkaz, že na stará kolena ztrácí soudnost. Celkový dojem: 10 %. ()
No, mě to také příliš nesedlo. Přišlo mi to až moc přeplácané, překombinované a také trochu moc moderní (v porovnání s kresleným seriálem). No, pro děti snad, ale to je také jediná věková skupina, které bych to doporučil (pokuď bych už opravdu musel). Musím hodnotit 2* (ač mi to skoro srdce trhá, když se podívám, kdo zde z českých kvalitních herců hrál). ()
Jako převedení kreslené předlohy na filmové plátno to zcela selhalo. Nemá ani cenu rozepisovat, kde všude. Jako film sám o sobě taktéž. Ono se to tak spolu snoubilo, že z toho vylezla opravdu příšerná ptákovina, nebál bych se říct paskvil. ()
A to jen za fakt, že hlavní hrdinka je bývalá spolužačka a vůbec je to kompletně plný těch volů ze základky prvního stupně. ()
Co to kurva bylo?! ()
Byla jsem ochotná pobrat výsledný tvar Saxány a Lexikonu kouzel, ale tohle v podobných produkčních sračkách nebylo, takže nevidím důvod cokoli tolerovat. Hraná verze oblíbeného Bornova seriálu nefunguje v žádném ohledu. Je tu miliarda herců, miliarda nápadů, které do sebe nezapadají a celek vypadá hůř, než kdyby šlo o raný porevoluční záchvat. Méně by bylo více. Stačilo skutečně málo a mohla to být pohodová rodinná podívaná. Škoda. ()
Možno už fakt blbnem, ale celkom ma to chytilo. Začala som pozerať a bavilo ma to. Na úrovni detského filmu to bol príjemný oddych a zasmiala som sa aj na niekoľkých slovných vtipoch, ktoré ale asi nepochopia deti. A v rámci detských filmov to bolo aj celkom napínavé. Nie je to Harry Potter, ale ani som sa neunudila k smrti, ako to pri otrepaných rozprávkových námetoch býva. ()
V dobách totalitného režimu bol Václav Vorlíček výnimočný režisér, ktoré diela boli plné fantázie, humoru a dobrodružstva. Stačí spomenúť snímky ako napríklad "Dívka na koštěti", "Jak utopit Dr.Mráčka", "Tri oriešky pre Popolušku" alebo úžasne televízne seriály "Arabela", "Létajíci Čestmír" a "Křeček v noční košili". To sú výborné filmové diela, ktoré si vždy rád pripomeniem. Po roku 1989 začala Vorlíčkova tvorba viditeľne upadať. No do úplnej krízy sa dostal až v novom miléniu. Filmová adaptácia animovanej, rozprávkovej série "Mach, Šebestová a kúzelné sluchátko" je jasnou ukážkou jeho neschopnosti natočiť kvalitný, komerčne úspešný kinofilm. Václav Vorlíček bol výborný režisér, ale už dávno mal odísť na zaslúžený odpočinok, do dôchodku. Tú jednu hviezdičku dávam asi len z ľútosti nad tým ako fušersky ukončuje svoju dlhoročnú kariéru. * ()
Reklama