Režie:
Otakar VávraScénář:
Otakar VávraKamera:
Jiří MacákHudba:
Otmar MáchaHrají:
Oldřich Kaiser, Martin Růžek, Jana Hlaváčová, Radoslav Brzobohatý, Dagmar Havlová, Jiří Krampol, Boris Rösner, Jiřina Štěpničková, Petr Kostka, Jiří Adamíra (více)Obsahy(1)
Historický příběh podle novely M. V. Kratochvíla je situován do bouřlivých let třicetileté války, která zmítala Evropou první poloviny sedmnáctého století. Bývalý český student Vavřinec musel po Bílé hoře opustit Čechy a nyní se protlouká světem. Setkává se s tlupou potulných komediantů principála Fortunata, která putuje zpustošeným Německem. V té době se hranice mezi mírem a válkou stírala a nikdo si nemohl být jist zítřkem, i ta nejzapadlejší vesnice se mohla náhle stát dějištěm krvavé tragédie. Vavřinec přináší mezi komedianty svůj nejdražší majetek – rukopis Shakespearovy hry "Romeo a Julie", který získal na svých toulkách světem. Je posedlý touhou uvést toto drama o síle lásky na scénu. Splnění svého snu však zaplatí životem - při jednom z improvizovaných představení ve vesnické stodole Vavřinec tragicky zahyne. (TV JOJ)
(více)Recenze (33)
Nudný, jako levná televizní inscenace působící historický film z období 30-leté války. Specialista na nákladné velkoprodukce Otakar Vávra si asi chtěl střihnout oddychovku, výsledkem je jeden z jeho nejslabších filmů. ()
Důzkaz toho, že Oldřich Kaiser byl neprávem zaškatulkován jako výhradně komediální herec. Zde v charakterní roli mladého herce, ktešrý chce prosadit Shakepearovu hru Romeo a Julie. Sám famózně ztvární mladého Romea a umírajícího herce. Potulní herci ve skvělém podání Martina Růžka, Jany Hlaváčové, Radoslava Brzoobohatého a Jiřiny Štěpničkové. ()
,,Potulní kejklíři jdou zasněženou plání,v obitém talíři vaří vítr ke snídani, s cvičenou opičkou na rameni, životem malinko unaveni ... Ppotulní kejklíři jdou bílou plání '' --- J. Nohavica nemohl napsat přiléhavější text a to dokonce včetně té opičky.. .Mně ta ,,nemasovost'' - pokud tím někteří myslí davové scény na něž byli u Vávry zvyklí :-) nevadila. Naopak, snímku ladil spíše komornější ráz a ,,masové'' to bylo ke konci až až :-). Bylo zajímavé sledovat tu cestu vozu taženého dvěma koni a skupinky potulných herců táhnoucích od města k města zničenou a vylidněnou krajinou... Mně osobně tam neseděl Kaiser. Dnes se hodí pro vážné role, ale tehdy už to musela být pěst na oko a rušilo mně tam to jeho mládí i dnes. Navíc byl vlastně klíčovým hrdinou. Jinak ostatní hráli dobře, samozřejmě Brzobohatý, Adamíra... Za mně jsou to tři slabší džbány vína (zřejmě dle dobových zvyklostí ředěného). * * * ()
„Lidi prostě tací nejsou. Jdou si jen za svým vlastním prospěchem, aby si zabezpečili živobytí, ale lásce se vyhýbaj.“ O zajímavé úvahy a myšlenky v tomto filmu určitě není nouze. Ústřední příběh o prosazování Shakespeara v českých kočovníckých kruzích v 17. století dokáže též upoutat a samostatnou perličku tvoří sehrané představení s královskou účastí, s nečekaně obráceným výsledkem à la Úžasný propadák. :o) Jen ty herecké výkony na mě až na výjimky (výborná, uzemňující Jana Hlaváčová) působily i mimo jeviště trochu ochotnicky a strojeně na to, aby mě víc pohltily. Zejména z mladého Kaisera jsem přílišný zápal o hraní a neochvějné prosazování vysněné hry moc necítil a snad až na dvě scény mě jako komediant s velkým srdcem a touhou pro lásku a sebeobětování moc nepřesvědčil. Pochvalnou zmínku si určitě zaslouží Jiří Adamíra, který má ve filmu jen dvě vlastní scény, ale během první dokázal vykřesat z pouhého začtení se do hry jednu z nejnapínavějších scén filmu a podruhé se v nečekaném převleku postaral na oplátku o ty nejhumornější momenty. Otakar Vávra jako režisér filmu budí dojem, že to nejlepší má už dávno za sebou, jakoby se zmohl jen na rutinnou inscenaci, aby v poslední třetině překvapil skvostnou (místy až horrorovou) atmosférou v několika scénách... žel zrovna v těch, které jakoby do filmu byly vloženy nahodile a na chvíli film přesunou od (nezáměrně) komického představení do krutého dění třicetileté války o pár metrů dál, aby se pak Vávra oklikou přeci jen vrátil k tomu Shakespearovi a některé motivy zahodil. [65%] ()
Film o lidech své doby, nápadně připomínající ale i lidi dnešní doby. Tedy ve vztahu ke kumštu podle jeho náročnosti. Kolik lidí leze do divadla a směje se stále na stejných místech, takže se stále dokola hrají stejné kusy. Divák víc nechce... Tenhle film je o nadšenci, který věří že co zajímá jeho, bude zajímat i víc lidí, ale nikdo o Shakespeara a jeho hru v zemích českých nestojí. Nestojí ani dnes, to jen škola je naverbovala k návštěvám divadla. Co na tom, že prd rozumí Hamletovi, ale chodí, tak se dává... (26. 2. 2011) ()
Atmosféra dusivá, zamyslet se, jak mohlo vypadat tohle temné období Evropy mě asi nikdy nenapadlo. Herecky vytříbené, i když Kaiserem si nejsem tolik jistý, Dáša ukáže opravdu hodně. Řanda v hrozné roli. ()
Stejně jako v případě "Putování Jana Amose" nebo "Veroniky" jde o adaptaci díla Miloše Václava Kratochvíla. Vávrovo souznění s tímto autorem se tu projevilo celkem pozitivně a na základě příběhu kočovné herecké společnosti putující střední Evropou zničenou válečným běsněním, se režisérovi podařilo mistrně zachytit chmurnou dobovou atmosféru a zároveň konfrontaci bláhového idealisty s drsnou životní realitou. ()
Obávám se, že Vávrovi se tehdy asi každý bál říct, že scénář potřebuje přepracovat a šikl by se pořádný dramaturg jakožto oponent. Protože ten námět o múzách, která by ve válce mlčet neměly, že hrůza se dá porazit krásou a láskou, ten je hodně silný. Ale zpracování je mizerné, herci hrají strojeně, deklamují, jejich role jim nevěřím. Teda kromě Veškrnové, ale ta tehdy ukazovala nejen kozy na potkání. Zazní tu pár zajímavých myšlenek (třeba za celou dobu neuvidíme Švédy, ale naši zběhlí vojáci se dopustí mnoha mordů a loupeží), jenže je to pohřbeno pod hromadou balastu a přehnané patetičnosti. Navíc se vlastně v poslední čtvrthodině ani k původním postavám nevrátíme, což hodně zamrzí, chtělo to nějaké zakončení u všech příběhů. Kamera, výprava, lokace, vše skvělé, ale žel celek se rozpadá na kusy a nefunguje. ()
Mám rád historické filmy, takže je většinou i cíleně vyhledávám. Tenhle jsem viděl víceméně náhodou v TV. Nelituju toho, byť příběhová linka o kočovných hercích mě nijak výrazně nezaujala a celý film působí dosti televizním dojmem. Co mě totiž zaujalo hodně, je vykreslení oblastí, jimiž se s plnou intenzitou přehnalo dění třicetileté války, hlavně v podobě řádění demobilizovaných žoldnéřů (tzv. Hundlédrů - blíže např. v tomhle vynikajícím filmu). Mimochodem, žoldnéřské armády byly zhusta nebezpečnější civilnímu obyvatelstvu než nepříteli a obyvatelstvo se obávalo svých - tedy císařských - zcela stejně jako třeba Švédů. Většinou zcela oprávněně. Poučení vedlo po roce 1648 k systému pravidelných armád. ()
Film z dob třicetileté války. Skupina potulných komediantů zachrání mladého muže ležícího bezvládně na cestě. Ten se snaží mezi ně i jejich diváky vnést trochu kultury. Ač jsem s tím vůbec nepočítala, film mě hodně bavil. Kopa známých herců v netradičních rolích, středověký způsob života, nakonec i poselství. Krásné, smutné. ()
Film je vzdorem pověstného "Inter arma silent Musae". Naštěstí zde múzy nemlčely a odvážně stojí ve větru vražedných hrůz třicetileté války. Poezie divadelních her v kontrastu s krutostmi 17. stoleti asi neuspokojí vyznavače akční tvorby naší doby, nicméně, ocenilo ji i dobytčí obecenstvo tehdejší společnosti? ()
Lidé se v té divoké a bouřlivé době chtěli bavit jednoduchými komediemi, aby zapomněli na válečné útrapy. Neměli náladu na nějaká složitá dramata, kde se to hemží dalšími mrtvolami. Film je dobrou ukázkou toho, že kočovní herci to neměli jednoduché a že se museli protloukat jak se dalo. Oldřich Kaiser je herec s velkým talentem, ale bohužel ho utápí v chlastu a dělá kraviny. ()
Kamera velmi slusna, ale pribeh a hlavne tempo filmu me moc nezaujalo. Vavra ma v kinematografii nastesti daleko lepsi filmy. ()
Nemám tomuto filmu co vytknout. Připomíná mi "Svědka umírajícího času", který taky krásně ilustruje dobu. ()
Slabší až nudný námet o kočovných divadelníkoch - komediantoch, ktorí sa pre zmenu pokúsia o nekomedionálnu hru. Romanticko-dramatická veršovaná hra Romeo a Júlia je po textovej stránke komplikovaná aj pre dnešného diváka, nie to ešte pre toho zo 17. storočia a tak nie je divu, že neslávi uspech. A to sa dá povedať aj o slabších hercoch, menej o filmovej atmosfére. Zaujímavé je na tom iba zasadenie do obdobia 30-ročnej vojny, ktorá vtedy Európu sužovala. ()
Takhle nějak to mohlo bejt. Příjemné překvapení.Myslím že po zhlédnutí soudnému divákovi přijde k rouhání lkát nad dnešní dobou... ()
Historický film o kočovných hercoch... Scenár je len priemerný, film pôsobil pomalím až zaspávajúcim dojmom. Ale , na druhú stranu herci sa mi páčili. O.Kaiser a R.Brzobohatý predviedli pekný herecký výkon. Nezaostali ani herečky J.Hlaváčová či D.Veškrnová - Havlová...... Film ako celok hodnotím 55%. ()
Dosti syrový příběh s velice temnou atmosférou o putování skupinky herců po Čechách někdy v období třicetileté války. Velice realistické ztvárnění (nechybí zde dobové reálie jako mor, vraždící lapkové) a velmi dobří herci s Oldřichem Kaiserem na čele. Takových filmů, ve kterých se drsná skutečnost mísí s poetičnem, je v československé kinematografii málo- o české vůbec nemluvě. ()
Mě rozhodně Komediant zaujal. Velmi syrová atmosféra zmaru ve válkou zničené zemi, plná tlup vrahů a žoldáků, deprese z něj přímo teče. Samotný děj člověka chytne, mladý herec plný ideálů se svutkem Romea a Julie je první výraznou dramatickou rolí Oldřicha Kaisera, ostatních rolích se chopili naši přední herci a ti jen zazářili. Celkově beru Komedianta za poslední povedený film pana Vávry. ()
Smutný a krutý příběh komediantské skupiny, která je svědkem mnohých lidských útrap. Kraj pustoší zlotřilá soldateská, která vraždí a drancuje. Třicetiletá válka se všemi jejími ukrutnostmi s poetickým nádechem Shakespeara. ()
Reklama