Režie:
Billy WilderKamera:
Jordan CronenwethHrají:
Jack Lemmon, Walter Matthau, Susan Sarandon, Vincent Gardenia, David Wayne, Allen Garfield, Austin Pendleton, Charles Durning, Herb Edelman, Martin Gabel (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Poprava nebo svatba? Jack Lemmon a Walter Matthau v hlavních rolích americké komedie o zlatých časech novinářského řemesla. Divadelní hra Bena Hechta a Charlese MacArthura Na titulní straně (1929) je známá i z našich jevišť a už několikrát byla předmětem filmového zpracování (Titulní stránka – 1931; Jeho dívka Pátek – 1940; nepodařená modernizace Přeladit na život – 1987). Známý hollywoodský tvůrce Billy Wilder (1906–2003) se k prověřené předloze obrátil v roce 1974 a v duchu tehdejší vlny retrofilmů (Podraz aj.) její děj ponechal ve dvacátých letech, tedy v době, kdy sám byl ještě aktivním novinářem. Příběh je velmi dobře známý. Přední reportér chicagského Examineru Hildy Johnson (Jack Lemmon) hodlá pověsit své řemeslo na hřebík a vzít si svoji vyvolenou Peggy (Susan Sarandonová). Jeho nelítostný šéf Walter Burns (Walter Matthau) má však o Hildyho budoucnosti zcela jiné představy a nehodlá svého nejlepšího koně jen tak nechat odejít. A jako na zavolanou se objeví případ, který nemůže popsat nikdo jiný než Hildy, protože patří právě na titulní stranu. Tím případem je chystaná poprava odsouzence Earla Williamse (Austin Pendleton), jejíž protagonista však s nechtěnou pomocí úředních osob uniká oprátce. Wilder se svým stálým spolupracovníkem I.A.L. Diamondem udělali drobné úpravy v textu (především vzhledem k hereckému obsazení – Lemmon byl přece jen o dost starší než má být postava Hildyho), ale zachovali jednotu místa, a tak se většina akce odehrává v místnosti pro novináře v chicagské soudní budově. Vedle ústřední herecké dvojice, již Wilder společně využil už podruhé (předtím ve Štístkovi – 1966), se ve filmu objevuje plejáda předních charakterních herců, Vincent Gardenia jako šerif, Harold Gould jako starosta, Carol Burnettová jako prostitutka Mollie a v rolích novinářů Charles Durning, Herb Edelman a další. Lemmon a Matthau byli za své výkony nominováni na Zlatý glóbus. (Česká televize)
(více)Recenze (173)
Film Na titulní straně vychází ze stejnojmenné divadelní hry z roku 1929, ta byla převedena na plátno několikrát. Viděl jsem už verzi z roku 1940 Jeho dívka Pátek a teď jsem se dostal k verzi z roku 1974, která slibovala pořádnou zábavu podpořenou režií Billyho Wildera a osvědčenou dvojkou Jack Lemmon – Walter Matthau. Bohužel jsem asi podlehl vysokému očekávání a moc se nebavil. Bylo to až překvapivě málo vtipné a skutečně výborných scén bylo jen minimum. Příběh byl hodně naivní, některé scény se tvářily až jako samostatné skeče a humor zůstal místy jednoduchý. To bylo občas v přímém rozporu některých cynických hlášek novinářů rutinérů, které vyvede z míry možná tak „zajímavá“ vražda, aby bylo něco na tu titulní stranu. Jako lehkou komedii na jeden volný večer to jde, ale na pravidelné opakování to za mě není. Billy Wilder zvládl zrežírovat hned několik lepších komedií. ()
Famózní scénář, famózní režisér, famózní herci, famózní film. ()
Chvílemi velmi zábavná a hodně ztřeštěná komedie o novinářské neetice a nesoudnosti. ()
Vtipna komedia z novinarskeho prostredia. Caro toho celeho spociva na "dotahovackach" ustrednej dvojice. Musim uznat ze som sa par krat velmi dobre zasmial. 8/10 ()
Nechápu proč... ničím nevynikající kopie Jeho dívka Pátek, kde je chemie mezi hlavními představiteli mnohem výraznější. Tento film nepřináší nic nového a je to poprvé, co mě Wilder zklamal. Jinak jsou oba filmy dlouhé a ukecané, ale tento je navíc ještě zbytečný. ()
Všichni se smáli, jen já jsem na to zase hleděla a přemýšlela, co je tak vtipného. ()
[4,5*] Ďalšia skvelá komédia Billyho Wildera, už dlho som sa tak dobre nenasmial. Je to postavené hlavne na skvelých výkonoch Jacka Lemmona a Waltera Matthaua, ale tiež vynikajúcich dialógoch a miesto dostane aj výborný situačný humor. Je zaujímavé vidieť tak mladú Susan Sarandon, keďže ju poznám hlavne z roli, kde je podstatne staršia. ()
Vtipná komedie z novinářského prostředí. Dřívější a vážnější "Eso v rukávu" mě ale od Billyho bavilo více. ()
Břitkost dialogů a společenská satira, kdysi jistě svěžího a ceněného scénáře, dnes neobstojí. ()
Skvělá konverzační podívaná, kde skoro co věta to perla. K tomu šerif, parta policajtů a bachařů jak vystřižená z časů Keystonských strážníků. A závěrečné titulky, ve kterých je sdělení, že šéfredaktor (Walter Matthau) vyučoval po skončení kariéry novinářskou etiku...Wilder je fakt machr... ()
Wilderova verzia je filmovejsia, Hawksova divadelnejsia, ale tá má zasa lepšiu pointu. Obidva stoja na Grantovi a Lemmonovi. ()
Hodne dobry, ale starsi verze Jeho divka patek je o chloupek lepsi. ()
Nejdříve byla divadelní hra, která měla úspěch všude, kde se hrála. A tak netrvalo dlouho a vznikl filmový přepis, kde námět ještě více vynikl. Tento snímek je již třetím filmovým zpracováním, nebo-li možná i lépe řečeno druhým remakem. Nemalý podíl na úspěchu a zábavě měla hlavně dvojice komediálních herců Jack Lemmona a Waltera Matthaua. Skvělý byl pochopitelně i ostatní herecký ansámbl, který se výborně doplňoval a držel tempo. Repliky tu jsou odříkány doslova kulometným tempem a v tom je svým způsobem celé kouzlo konverzačního komediálního žánru své doby. Takové se již dnes netočí. Příběh sleduje práci novinářů čekajíc na popravu zločince. Vše se odehrává v tiskové místnosti soudu bez sebemenšího náznaku patosu a nudy. Ano, děj je stavěn především na konverzaci, ale tak dokonale, že film i po tolika letech neztrácí svůj glanc, čímž stále dokáže pobavit a to i po tolika letech. ()
Příjemná a trochu bláznivá komedie z novinářského prostředí. Vynikající roli zde má Walter Matthau, který svou zlomyslností opravdu dokáže pobavit. 75% ()
Wilder, který sám nějakou dobu strávil psaním do novin do tohoto tématu vstoupil už podruhé, tentokrát však na rozdíl od psychologického dramatu, kterým bylo Eso v rukávu, zvolil lehkovážný komediální styl a dopadlo to výborně. Svěží, zábavný film s hvězdami Lemmonem a Matthauem, který vás svým hravým konverzačním stylem strhne. ()
Brilantná komédia Billyho Wildera, v ktorej exceluje Walter Matthau v roli šéfredaktora-žurnalistu Waltera telom aj dušou. Popravde nezabudnuteľný výkon plný sarkastických útočných hlášok na odchádzajúceho novinára Hildyho alias Jackyho Lemmona, ktorý skvele sekunduje. A keď sa dávajú opäť dokopy pri väzňovom úteku, tak sú to priatelia na život a na smrť :) Nezabudnuteľná scéna je keď Lemmon o dušu búši do písacieho stroja exkluzívnu story a Matthau sa na to díva a drží svojho chránenca za rameno. Príbeh je skvele vymyslený, plný zvratov a hlášok, pri ktorých určite neraz vybuchnete smiechom. ()
Schématem mi to hrozně připomělo jinej Wilderův film Raz, dva, tři. Po chvilce tápání se děj rozjede do neuvěřitelných obrátek. U Front Page trvá ten rozjezd tak půl hodiny, což mi přijde celkem dost vzhledem k celkový stopáži. Jenže po půl hodině se začne situace vymykat hlavnímu hrdinovi z rukou a v tu chvíli začne neuvěřitelná smršť vtipných a leckdy komických situací. Myslím, že v podání Jacka Lemmona a Waltera Matthau jde o herecký koncert. V hodně věcech mi film připomínal snímek Jeho dívka Pátek. Škoda jen toho pomalého rozjezdu. 4* ()
Přímo vynikající a jednoduchá komedie, která je o něčem a dokáže pobavit přímo neskutečným způsobem. Fakt škoda, že se už takové filmy poslední dobou nedělají....velká škoda. ()
Povedená, rychlá, svižná a bláznivá komedie o jednom chicagském novináři, který chce seknout se svým řemeslem a podruhé se spokojeně oženit, o jeho šéfovi, který jej nesnáší, ale zároveň si ho chce udržet za každou cenu, a o odsouzenci na smrt, který je pro všechny chicagské novináře senzací. V novinách Chicago Examiner pracuje reportér Hildebrand „Hildy“ Johnson, kterého shání jeho rozčílený šéf Walter Burns. Hilly dorazí do jeho kanceláře a oznámí mu, že končí s novinářskou prací, že se ožení se zpěvačkou a varhanistkou Peggy Grantovou a bude pracovat u jejího strýce v reklamní agentuře. Burns jej střídavě přemlouvá, aby se vrátil a střídavě je rád, že se ho zbaví. V budově chicagského soudu, v místnosti pro tisk, sedí banda novinářů, hraje karty a kouří. Čekají totiž na popravu odsouzence Earla Williamse. Earlovi se však povede před popravou utéct, a to díky tomu, že vězeňský psychiatr po něm chce, aby na něm se zbraní ukázal, co se stalo. Za Earlem stojí jeho bývalá přítelkyně a samozvaná „děvka za 2 dolary z Division Street“, Mollie Malloy, která je znechucená z toho, jakou mají novináři radost z jeho popravy a brečí, když vidí, jak si kati nacvičují oběšení s pytlem mouky. Earl je zbídačený a zdevastovaný levičák, jehož proviněním bylo cpaní sušenek štěstí se zprávami, které požadovali propuštění stejně nespravedlivě odsouzených ke smrti Sacca a Vanzettiho. Tisk označil Earla za komunistickou hrozbu napojenou na Moskvu, takže se občané Chicaga nemohou dočkat jeho popravy. Earl při svém útěku neopustil budovu soudu, ale vstoupil do místnosti pro tisk, kde je samotný Hilly, který v Earlovi a jeho příběhu vidí neodolatelné lákadlo pro svou novinářskou kariéru. Walter Burns toho využije a chce udržet Hildyho v práci a tlačí na něj, aby napsal Earlův příběh, zatímco netrpělivá Peggy čeká v taxi na svého snoubence. Earl se schová v pracovním stole, zakrytém posuvným poklopem, když do místnosti vstoupí ostatní novináři. Hildy a Walter se je snaží odlákat pryč, ale moc se jim to nedaří a do místnosti vtrhne také šerif, který kuje pikle se starostou. Ten začne mít podezření, že Earl je schovaný ve stole, a tak Mollie skočí z okna, aby odlákala pozornost. Hildy sepisuje svůj mistrovský článek, netrpělivá snoubenka čeká a Walter si mne ruce. Nakonec však dorazí šerif, který je přesvědčen o tom, že Earl se skrývá někde poblíž, a po chvíli čmuchání a sebelítosti odhalí jeho skrýš. Earl je odveden, a za napomáhání jsou zatčeni také Walter a Hildy. V cele se potkají s právníkem, který měl u sebe milost pro Earla podepsanou guvernérem, a kterého starosta se šerifem vlákali do pasti a nechali zatknout. Walter a Hildy ukážou milost starostovi a šerifovi a starosta náhle změní názor a nechá je oba propustit, Earl je osvobozen, a ještě zařídí, aby Hildy stihl svou snoubenku, která už sedí ve vlaku. Walter jej nechá neochotně odcestovat a jako důkaz svého uznání mu daruje hodinky. Nicméně, nehodlá se jen tak smířit s tím, že by o něj měl přijít…Film o tom, jaké jsou novináři senzacechtivé bestie, které každou událost popisují velice subjektivně a zkresleně, což se ukázalo během zatýkání Earla, když každý psal do svého psacího stroje něco úplně jiného. () (méně) (více)
Trio Wilder - Lemmon - Matthau nezklamalo. Přes poněkud pomalejší start (a zbytečně uječenou lehkou děvu) se tato konverzační komedie rozjela jak Pendolino a svižným tempem dorazila až do brilantně sestavené cílové stanice. ()
Reklama