VOD (1)
Obsahy(2)
Nikolaj je válečný pilot, se svým letadlem se snaží snižovat počty nacistických letounů a také zametat cestu pozemním silám. Ovšem je sestřelen a v lesích musí bojovat o holý život. Je na pokraji sil a kromě Němců musí zdolat i hladové vlky. S velmi vážnými zraněními ho najde místní usedlík, který ho vezme domů a nechá ho ošetřit felčarem. V patách jsou Nikolajovi nacistické jednotky v čele s jejich velitelem. Ten si vzal vypátrání uprchlého pilota za vlastní cíl. U usedlíka ho nenajde, ale dá si dvě a dvě dohromady a jeho skrýš prokoukne. Naštěstí se podaří Nikolaje vypravit na cestu dál. Jednotky je ale nakonec vypátrají a Nikolaj velitele v nestřeženém okamžiku zastřelí. Pak se díky felčarovi dostane až do nemocnice. Má oboustranný zápal plic, mnoho zranění a také přijde o obě nohy. Nevzdává se a cvičí, dobře se stravuje a snaží se dostat do kondice i s protézami. Chce znovu létat a nic mu nesmí stát v cestě. Létání mu ale stejně zamítnou. Kdo to kdy viděl? Letce s protézami. Přitom v Anglii právě takový pilot létá a je to hvězda. Nikolaj se snaží dostat povolení lékaře. Všichni se mu smějí. Najde proto otce felčara, který mu zachránil život. Ten by snad mohl pomoci... (TV Prima)
(více)Recenze (45)
Pan režisér se evidentně upnul na remaky. Nejdřív staršina a jeho bad girls a teď Meresjev. Novodobá filmová technika tomu vesměs pomohla. Dobré. Ale nic nového nečekejte. ()
║Rozpočet $-miliónov║ Tržby USA ║ Tržby Celosvetovo $773,215▐ Rusko solí jeden vojnový vlastenecký film za druhým, dobre však je z čoho čerpať. Tu treba pochváliť opäť technickú stránku, kde to vedia teda vyšperkovať a predať sa v tom, príbehová skôr taký priemer ale má to prevažne dosť dobré grády, hlavne pri bojoch, prípadne aj nejaké to napätie. /60%/ ()
Tak, sice jsem se stále nebyl schopen dokopat k podívání se na A jitra jsou zde tichá, původního filmu (který jsem viděl kdysi v dětství) či remaku, ale dostal se mi do rukou jiný film od režiséra remaku, tak jsem do toho skočil rovnýma nohama. Ehm. Vlastně i tenhle film v základu přebírá dějovou linku jiného filmu, a to slavného Příběhu opravdového člověka, už z roku 1948. A nutno říct, že vzdor době, která oba filmy odděluje, a neskonalému pokroku v technice, jsem nucen říct, že starý film s mladým Bondarčukem je lepší. Na Pilota se sice kouká docela dobře, ale vzdor silnému tématu, prostředí a kvalitní technické stránce je to z velké části tak nějak odehrané a odtočené na jistotu, bez jakéhokoli většího dopadu. Ne vysloveně odbyté, pár scén v lese nebo učení se chodit na protézách jsou dobré momenty, ale dalo se z toho dostat daleko víc než jen standardní gerojská story s ne příliš věrohodnými bojovými scénami. Nakonec nejemotivnější jsou závěrečné titulky s poctou skutečným letcům, kteří přišli o nohy a přesto se vrátili do služby. Za tři dávám především z úcty k nim. P. S. Koutek vojensko technického hnidopicha. Il-2 typ 3 se začal používat až někdy v březnu 1942, takže na začátku filmu někdy v prosinci 1941 je to anachronismus. Sice se už dřív objevovaly letouny v polních podmínkách dovybavené zadním střelištěm, ale tohle je jasná sériová podoba. Zadní kulomet pak vypadá spíš jako DŠK než jako UBT (ale nechce se mi to detailněji zkoumat). Německé tanky na začátku jsou asi T-55 trochu upravené do podoby Pzkpfw IV. Přešel bych to u lepšího filmu, tady to zkritizuju. ()
Ruský vojnový film si v posledných rokoch vybudoval akýsi štandard, ktorý sa nedarí prekročiť. Film letec je každopádne skvelá pocta letcom, ktorí prišli o nohu a napriek tomu neprestali lietať a bojovať. Doteraz som poznal iba slávneho Meresejeva, ale bolo ich o dosť viac ako sa dozvieme v záverečných titulkoch. Film je pomerne atraktívny, letecké súboje v úvode vyzerajú efektne, ale ako tvrdí priateľ Big Bear, sú dosť nereálne. To neznalý divák nemusí riešiť, akcia je zručná, potom prichádza časť o prežití v prírode, to ja mám rád, no musím spomenúť krátku scénu kde dvaja Nemci so samopalmi MP38/40 nedokážu trafiť nášho "Ljotčika" na vzdialenosť 20-30m!... to je hnus velebnosti... V reále je asi nemožné aby sa guľkám vyhol. Ako režisér k tomu musím pristúpiť profesionálne a natočiť to vierohodne alebo takú scénu netočím vôbec, pretože zhadzuje celý film. Romantická linka mi neprekážala a celkovo som si film užil. Ak si mám vybrať, mám radšej pokorný a reálny pohľad, ten ruský, heroický letel pred 20-30- timi rokmi, dnes už je iná doba. 60-70%. ()
Tak tu máme téměř remake Meresjeva 2021 (Příběh opravdového člověka) ... Ach jo. Rusáci válečné filmy točit umí, musí se ale toho chopit někdo, kdo ví o čem je řeč. Současným Rusům asi snímek jako odkaz na gerojství sovětských pilotů po čas druhé světové stačí, kdo se ale o tématiku trochu jen více zajímá, bude filmem zklamán. On lecos napoví už ten úvodní útok na německou kolonu. Čelní SDKFZ je vybaveno emgéčkem. Když Skopčák vidí nalétavající dva Il2, sklopí emgéčko do nebe a pálí aniž by mířil ve stoje ve stylu zalévání jahod zagradní hadicí. Dobře byl v šoku, dejme tomu ...říkám si já. Hned druhý záběr na německý Tiger, který zvedne lauf a pálí po šturmoviku hlavní zbraní ! Tvl to je jako jít střílet kachy kulovnicí! Neskutečné... Il2 byly bitevníky. Snesly neskutečná poškození v tom film opravdu nelže a uměly své dvojčlenné osádky donést na letiště ve stavu až neskutečném. Paradoxně šly opravovat velmi rychle i v polních podmínkách. Inu zkrátka ideální ruský stroj. Navíc uměly startovat prakticky odkukoliv. Velení se podobně jako Amíci u svých létajícíh pevností spoléhalo, že zadní střelecká obrana postačí. Že se mýlilo se ukázalo záhy a o to více, že střelci na rodíl od pilotů neseděli v pancéřové vaně. Němečtí stíhači to samozřejmě věděli a tak se vždy u prvních verzí IL2 vyplatil zadní útok i když hrozila obranná střelba zadního střelce. Mimochodem náš Nebeský jezdec Richard Husman - pravým jménem Filip Jánský ve Šturmoviku na konci války sundal jako zadní střelec německého Fokouše stodevadesátku. Jelikož ztráty střelců byly značné, dodělalo se pancéřování i u nich čímž se z Il2 stal opravdu létající tank. Dodatečná ochrana osádky se projevila na váze a ještě více se zhoršila manévrovatelnost a obratnost. Na podporu pěchoty a jako taktický bombardér byl ale Il2 skvělý a letové vlastnosti pro dané zařazení měl ideální. Proč to píšu? Protože to nebyl žádný stíhač. Il2 většinou nad cíl jako krytí doprovázely stíhačky nebo jich letělo tolik aby se zvládly krýt taktickou formací. To co se předvádí ve filmu s soubojích s Me109 je prostě kravina. Oceňuji, že alespoň letouny Luftwaffe mají svastiku na ocasech. Za větrníky se dnes leckde na veřejných sítích banuje i když se chlubíte malbou, nebo modelem jako věrnou kopií reálného historického stroje. Na západě už si tohle ve filmech nikdo nelajzne a za chvilku zmizí i kříže z křídel. Ono se nakonec asi vůbec zakáže natáčet válečné filmy o zlích Němcích. Protože válku nevyvolali Němci, ale zlí nacisté. Němci žijící v Německu byli ti hodní, tak se to dnes leckde už píše. Survival linie ve filmu mně moc nebavila, ohně se nebojící vlci byla také slušná blbost. Pokud chtěl někdo natočit poctu zmrzačeným letcům, kteří bez ohledu na různé druhy amputací opět nasedli do svých letounů aby pomohli porazit Germána, měl to udělat důstojněji s ohledem na reálnost. Jsem z prvních kdo by jim to přál, protože to byli opravdu borci! Tohle trochu smrdí až béčkem. No nic, jdu nainstalovat na PC Il-2. Doufám, že mně nesundají někde nad zasněnženou plání a nebudu se muset plazit zraněný po břiše do vlastních linií... Dávám za dvě dávky ze zadního kulometu UBT. * * () (méně) (více)
Ja si myslím, že keby film bol amerického pôvodu, hodnotenie by bolo bez váhania červené. Všetci by ospevovali, aký krásne silný survival bol natočený, aké krásne hrdinstvo bolo ukázané. Ale ten film je ruský. A to niekoho nepustí a bude riešiť nezmysly typu, aké malo to lietadlo šrubky. Ja nemám rád vojnové filmy a už vôbec nie ruské. Ale toto ma fakt prekvapilo. O to viac, že je to založené na skutočnom príbehu. Ten muž zažil a prežil toho tak veľa, že veľkolepý Revenant sa na neho ani zďaleka nechytá. Scény z lietadla, scény boja o prežitie v divočine, naháňanie nacistami, vlci, fyzické defekty... Všetko bolo natočené veľmi zaujímavo a hlavne napínavo. A zároveň je to pocta pre ľudí, ktorí to napriek nepriaznivému osudu nevzdávajú. Napriek technickým nedokonalostiam bol môj pocit z filmu po dlhom čase dokonalý. ()
Uměle připnutá love story se mi zdála zbytečná. ()
Menší válečný film, který má méně leteckých soubojů a okázalých triků, než by se u ruského válečného filmu očekávalo. ()
Na film jsem se příliš netěšil, protože mě kolega Big Bear předem varoval před tím, abych měl příliš velká očekávání. A nelhal. Fakt jsem netušil, že by nějakého přemotivovaného scénáristu mohlo napadnout, že by létající tank prováděl v souboji s Bf 109 Immelmannův obrat, no ale co už. Těch hovadin tu bylo požehnaně a valnou většinu už rozebrali jiní uživatelé přede mnou, takže už zmíním jen to, že i když byla Luftwaffe letectvem zlých nacistů, přinesla do vzdušné války mnoho novinek. Jednou z nich bylo i to, že němečtí stíhači létali ve čtyřčlenných rojích. Ostatní státy okopírovaly tento systém až v průběhu války, když se ukázalo, že jde o mnohem pružnější (a tedy výkonnější) sestavu. Pobavila mě snaha tvůrců přesvědčit mě o tom, že byl každý sovětský letoun vybaven vysílačkou. Touto technickou vymožeností disponoval po začátku války dlouhou dobu jen stroj velitele větší formace. Kromě těchto nesmyslů, které mohou být většině diváků stejně ukradené, byl film vcelku v pohodě, dokud nepřišel patetický závěr, při kterém jsem se cítil úplně nesvůj z toho, že taky se slzou v oku nesalutuji. Nebýt tohoto momentu, asi bych jeden kousek přidal. Už jen za ty skutečné hrdiny, kteří museli bojovat nejen proti Němcům, ale i proti vlastnímu zoufale nepružnému velení. / Poučení: Když už nemůžeš jít, plaz se. ()
Drsné prostředí na přežití ve válce, hodně dobře natočené, skvěle se na příběh dívalo. Spokojenost celého filmu. ()
Každý chlap tady řeší otrocky každý šroubek a detail válečné techniky, no, chlap opravdu nejsem, tudíž pro mne tu šlo o celkový příběh a poctu válečným pilotům. Patetika salutování na závěr? Co takhle vyjádření úcty a respektu? Co jiného ve válce? Jinak pěkné souboje, nádherná krajina, kamera i hudba. ()
taká inovácia Meserjevov príbeh. ()
Prosinec 1941, Severozápadní fronta. Německá tanková kolona se pohybuje směrem k Moskvě. Během mise k zastavení nepřátelského postupu je sestřelen IL-2 Nikolaje Komleva (Petr Fjodorov). Komlevovi se podaří nouzově přistát se svým letadlem na odlehlé lesní mýtině. Přežije, je ale daleko od svého území. Čeká ho neúprosná zkouška těžké fyzické a psychické odolnosti. Po boji s hladem a extrémním chladem, vyhýbání se smečkám vlků a oddílům nacistických vojáků se zraněný Komlev konečně dostává zpět do bezpečí. Tam však čelí další výzvě, která ze všech nejvíce mění jeho život. ()
Nechápem prečo má tento Ruský film angl. názov a nie Ljotčik. Sklamanie, jednak námetovo kópia známeho Príbeh ozajstného človeka o leteckom ese Meresievovi a čo je horšie p. režisér si zobral aj šablónu sovietskych filmov. Mám smolu, keď sa vo vojenských filmoch objaví inak sympatický Pjotr Fjodorov nedopadne to dobre. ()
Sice se o tom moc nepíše, ale bylo to natočeno na motivy skutečného příběhu Alexeje Maresjeva. Hlavní postava byla ale přejmenována, aby film mohl být "věnován všem", které potkal stejný osud (viz druhá polovina filmu). Každopádně. Prvních 20 minut doslova fenomenálních. Pak se z toho stal takový vlažnější ruský Revenant. Tedy první polovina. Oceňuji proto, že to nebylo celé o těch 18ti dnech "cesty zpět", ale film se věnuje i následkům (opět dle příběhu Alexeje odpovídá realitě). Tam to opět v tempu malinko drhne, kdy závěr samozřejmě opět dokonalý. Natočeno bez digi-bordelu, celkem naturalisticky, v reálné divočině se skutečnými vlky a dokonce jakéhokoliv patosu jsem si nevšiml (jako by to ani nebylo z Ruska). Takže za mě vše v pořádku. ()
Technicky je to natočené dobre a pre oči veľmi príťažlivé. Ale ten ruský heroický exhibicionizmus vám začne určite vadiť (keď aj mne začal). Áno, my vieme a celý svet vie, že Rusko malo veľa takých hrdinov a že nacistov vyhnali aj odtiaľ, ale my vieme aj to, že Stalin bol Hitlerovým spojencom do kedy mohol a ešte bol prekvapený, keď ho Hitler podrazil a ak by ho nepodrazil, Rusko by nás chytalo a delilo by si nás s Hitlerom jak malé rybičky a žiadnych hrdinov by v tom prípade nemalo a ani nepotrebovalo. Na to Rusi v každom takom filme zabúdajú a zabúdajú na to vôbec. Tvorca tohto filmu tu vytvoril ruského hrdinu, letca za ktorého každý správny Rus obetuje život, aby tento zostrelený letec prežil a dostal sa do vytúženého cieľového bodu (späť do lietadla). Tento pilot je očividne akýmsi synonymom Ruska, ktorý vďaka obetavému národu prežije úplne VŠETKO. Až sa vám možno bude zdať, že ten film je politická objednávka. Neviem ako pre Rusa (hrdinu), ale pre Nerusa (nehrdinu) sa ten prehnaný heroizmus rovná strate dvoch bodov. A je úplne jedno z akého štátu by pochádzal. ()
Pjotr Fjodorov je tentokrát zostrelený ako pilot vo ww2, Rusi toto vedia a je to znovu vysoký štandard.Celkom príjemný vojnový survival,ale nakoľko je pri ruskej žánrovej kinematografii ozaj bohato s čím porovnávať,tak to predsa trochu kríva na jednu nohu. ()
Nikde se to neuvádí, což je podivné, ale tento snímek v celé své dějové struktuře vypadá jako remake sovětského válečného, a tehdy velmi oslavovaného, filmového počinu Příběh opravdového člověka. Nelze samozřejmě také nezmínit snímek norský vzniklý později Devět životů , od kterého remake vznikl Ten dvanáctý Těžko říct, co za tím vězí. Stejný námět, stejná dějová linka, jen jiná jména pilotů. Připomínání děje je tak nošením dříví do lesa. Zůstaneme-li pouze u ruské filmové tvorby, i tento snímek je připomínkou a hlavně poctou statečným sovětským pilotům za druhé světové války, kteří se vlivem svého silného vlastenectví neohlížejí na své životní zábrany, jako v tomto případě amputované nohy, a dál vyráží do boje s nepřítelem. Jejich seznam je nám před závěrečnými titulky prezentován. Na celém snímku je vidět ohromný důraz na letecké bitvy. Klobouk dolů, neb něco takového dlouho nebylo vidět. Dnes si tvůrci samozřejmě vypomohli CGI, ale to na věci nic nemění. Letecké scény s pevnými záběry z různých úhlů a pozic jsou prostě úžasné. Avšak jak už to většinou bývá, z dnešního pohledu na tehdejší dobu jsou diskutabilní některé válečné scény. Zabít dvě mouchy jednou ranou pomocí kouřové clony vypuštěné z letadla je vskutku téma pro historiky. Letecký hrdina má za úkol vyhodit do povětří most, ale je pronásledovaný nepřátelským letounem. Jak to vyřešil je vskutku šalamounské, což ve filmu funguje dobře, ale na svou dobu? K pousmání je také scéna, kdy velící důstojník považuje pilota, nevědíc že má protézy, za opilého po přistání z návratu z válečné vřavy. Po té, co se dozví o něm pravdu, vzdá mu vojenskou poctu. Ano, je to blbé, ale kdo dnes víme, jak se tehdy sovětští vojenští soudruzi důstojníci k vojákům chovali, že? Že je do příběhu naroubované také melodrama již nepřekvapí. To se stalo standardem a stále drženým. Ale zase je fakt, že se v tom tentokrát moc netlačí na pilu a tak třeba dojemně emoční scéna ke konci všeho dějství, vlivem toho, moc nefunguje. Scéna s kovářem ukrývajícího zraněného pilota pod podlahou, ke kterému přijde německý důstojník s vojáky a pátrá po něm, připomene film Quentina Tarantina Hanebný pancharti. Ruští tvůrci to však samozřejmě pojali po svém. Snímek je po filmové stránce dobře odvedený. jen je vlivem známého příběhu předvídatelný až hamba. To kazí danou dramatizaci a dobrodružství, což je škoda. Pomineme-li určité dějové nesrovnalosti, jedná se o další ruský válečný snímek do své ohromné válečné filmografie, který je ryze po filmové stránce přívětivý, ()
Možná to není dokonalý film a konec přidává moc patosu, ale i přesto je to dost emotivní a hlavně herce do hlavní role vybrali fantasticky. ()
Kdo udělá se Šturmovikem”kobru”,tomu jsou nohy víceméně k hovnu. ()
Reklama