Scénář:
Jaroslav DietlKamera:
Saša Rašilov ml.Hrají:
Martin Růžek, Jaromír Hanzlík, Daniela Kolářová, Saša Rašilov nejml., Václav Rašilov, Miroslav Středa, Dagmar Havlová, Jiří Pleskot, Jana Andresíková (více)Epizody(7)
-
Boty (E01)
-
Důchod (E02)
-
Láska a úklady (E03)
-
Veřejné osvětlení (E04)
-
Býk na žír (E05)
-
Nemovitost (E06)
-
Půjčka (E07)
Obsahy(2)
Doktor z vejminku je cyklus volně řazených komedií, které nemají pevně vázanou dějovou konstrukci, ale spojuje je hlavní postava, postava advokáta v penzi, osoba doktora Kostrhúna. Všechny příběhy jsou natočeny podle skutečných událostí, záznamy o nich jsou uloženy v právnických archivech, odkud také scenárista Jaroslav Dietl čerpal. Režisér Zdeněk Podskalský pozval ke spolupráci řadu známých herců - s Martinem Růžkem jako doktorem Kostrhúnem v čele... Doktor Kostrhún se rozhodl trávit léta odpočinku ve vesničce zvané Malovidy, přesněji ve stavení, ve kterém s rodinou žije Kostrhúnova dcera Anna. Brzy se ukáže, že právnická duše doktora Kostrhúna zůstala i ve věku důchodovém ve střehu, že přes všechna rozhodnutí s povoláním skončit, to dědovi Kostrhúnovi nedá, aby nevstupoval znovu a znovu do osudů svých bližních a nepomáhal jim v potížích... (Česká televize)
(více)Recenze (64)
Další seriál, který byl překonán svým hitem. Waldemar Matuška nazpíval skvělou píseň a ta se stala slavnější než seriál samotný. I tak si ale zahrála velká spousta kvalitních herců. Tím, že jsou případy skutečné pro mě navíc dostal ještě další, zajímavější, ráz. Samozřejmě nelze očekávat, že se v seriálu budou zpracovávat velké právní kauzy. A v socialistickém Československu tím tuplem ne. Přesto si myslím, že není seriál k zahození. Sice není úplně komediální - i když v epizodě Láska a úklady jsem se docela bavil, ale zajímavá sonda pod československou právní pokličku to byla. Je to spíš na nedělní deštivé odpoledne jako výplň. Ale úplně hrozná zase ne. ()
Dovezl jsem ti počítačku ty kluku jeden! ()
Na přelomu sedmdesátých a osmdesátých let se s těmi advokáty v důchodu rozthl pytel: 1979 Causa králík (Miloš Kopecký), 1980 Jak napálit advokáta (Kopecký), televizní cyklus Milana Růžičky, na jehož název si bohužel nevzpomínám (překvapivě opět Kopecký) a ještě tohle nadělení s Růžkem (vůbec by mě nepřekvapilo, kdyby vyšlo najevo, že to předtím nabízeli Kopeckému). Právě ta kvantita škodí všem jmenovaným a tahle záležitost je, myslím i objektivně nejslabší. Ani bodrá Matuškova píseň mě nenadchla. 50 % ()
Hodně dobrý seriál s dobrým obsazením, na který se dá dívat i po několikáté. ()
Jako vatová výplň vysílajícího času v dopoledních hodinách je pro televizní vysílání tenhle seriál z doby reálného socialismu použitelný, ale jde o nevýrazný a snadno zapomenutelný cyklus. Sympatické je obsazení, Martin Růžek je jako advokát v důchodu důvěryhodný a milý. Celkový dojem: 40 %. ()
Lahodný cyklus na lahodné téma o lahodných lidech, který plně respektuje souřadnice doby (všemocmý referent místního národního výboru), ve které vznikl. Vesnice, v níž žije podzim života hlavní hrdina, skvěle ztělesněný další velkou osobností z nevšední generace Sováků, Horníčků, Menšíků či Kopeckých, Martinem Růžkem, zná neudržovaná zákoutí, náletový plevel na veřejných prostranstvích, větší či menší nesnáze mezi obyvateli menšího sídla, v němž každý každému dohlédne do talíře, ale i kroky na rozhraní nebo již zcela mimo rámec zákona. Na obou vnoučatech jsou patrny známky sílícího konzumismu. Povrch ale zůstává nezčeřen: družstvo funguje, rodina, svou úrovní ve fesnickém prostředí nadprůměrná, rovněž. Úsměv a nadhled tomu všemu dává pečeť nadčasového přesahu. A - jak dodává nejeden předkomentátor či předkomentátorka - zrcadlo, které toto díla vrhá na současnost, je nelítostné. Protože zobrazuje a odráží nesrovnatelné. ()
7/7 Vyložená lahoda. Doktor z vejminku sice patří mezi klasické seriály, které matou tělem, režie "pouze" Podskalský, název neasociuje doktora práv, ale medicíny, znělku opět dostal Matuška... ale to jsou taky jediné výtky, které bych k tomu měla. Je zajímavé, že pouhých 7 dílů bylo točeno v rozpětí let 1982-1985, ale znát je ten posun jen dětech a účesu Dany Kolářové. Během prvních pár minut jsem se stala se seriálem kamarád, měla jsem jasno o povaze hlavních postav, okamžitě jsem si je zamilovala a jednotlivé příběhy jsem přivítala s otevřenou náručí. Tohle je nadčasový kousek z Dietlova pera, o jakém se jiným jeho kasaštikům může jen zdát. A samozřejmě všechny dnešní seriály tomu nesahají ani po kolena. ()
Nezapomenutelný hlas skvělého Waldemara M. :-) nám symbolizuje v ústřední melodii pohodovou podívanou ze socialismu. Ano, je tomu tak, skvělý pan Růžek v akci coby městský advokát na vesnici, kde se usadí na důchod. ()
Za totáče zřejmě pecka, dneska už vyvanulý sprej. Sice se o titulní píseň postaral Walda Matušků, nikoliv Olympic, ale telefon zde byl k vidění ještě se šňůrou. Jestli byl ustřižený, to už pan Dietl neozřejmil. Důležité zjištění, alespoň pro mě osobně, bylo, že zde nebyla za celou dobu k vidění slečna se šňůrkou v prdeli. Ne že bych o ty ročníky padesát a níž stál, přece jen jsem čekal, že cenzura zaspala, případně něco přehlédla a že se pokochám spodničkou Veškrnky, polaskám punčocháče Kolářové a rozepnu blůzku Andresíkové, než se definitivně odporoučela hrát čarodějnice. Ale tak asexuální pojetí už dlouho nepamatuji. Ovšem k vidění jsou zde výdobytky té doby, které z dnešního pohledu budí pousmání. Prehistorická "škodovka" je zde málem považována za luxusního "bavoráka", televize, kterou byste se báli pustit, že vám od její obrazovky chytne oděv, je tady vrcholem elektroniky. Stačí se tímhle seriálem na pár minut rozhlédnout, hned bezpečně víte, v jaké době vznikl. Podskalský určitě natočil lepší věci, Dietl určitě napsal záživnější seriály. Hlavní a kvalitní akvizicí je Martin Růžek, který by přesvědčivě zahrál i strom v lese. Režie sahá po kvalitně řemeslném zpracování, nedopřává však žádné tempo. Jednotlivé epizody působí zdlouhavě, i když nejsou úplně blbě napsané. Z dnešního pohledu to ale fakt moc neobstojí. Určitě se najde řada starších ročníků, které nostalgicky zavzpomínají na kvalitní seriálovou tvorbu. A mají pravdu, ale zrovna tenhle seriál je mučivě pomalý a zapadá do jiné časové dimenze. 40% ()
Až mě překvapuje, že takhle povedený seriál se málo reprízuje. Jasně, právní spory jsou ve srovnání s "velkými" ve stylu Suits banální, ale vždyť se to odehrává na vesnici! Ústřední trojice je dobře obsazená a Martin "Kazisvět" Růžek, i když jsem to po pár prvních minutách nečekala, mě bavil. Dialogy se taky povedly, nepůsobí tak knižně jako v jiných Dietlových seriálech, je to pěkně natočené bez pitomých zoomů a bonusem je titulní písnička Waldemara Matušky. ()
Formou i obsahem velmi střídmá pohodovka, ve které je kupodivu jen jediný soudruh a ještě navíc je to gauner. Martin Růžek si advokátního penzistu střihl s přehledem a mistrovsky. Aniž by změnil polohu, dokáže být stejně chápavý jako neústupný, laskavý i nečekaně tvrdý a to někdy i současně. Případy které řeší jsou přesně tak civilní a banální, že dokonale vykreslují tehdejší dobu. Občas je to úsměvné, občas ze života. Dobří herci opravdu hrají, dialogy nešustí papírem, příběhy nenudí a nostalgie to všechno dokonale dochucuje. ()
Místo kouzla tichých večerů, zas tahá lidi z malérů... Pásmo zábavných i dramatických epizodek ze života obyčejných lidí je nejen dalším skvělým autorským dílem scénáristy a spisovatele Jaroslava Dietla, ale především neobyčejně zdařilým obrazem soudobé české vesnice se vším, co k ní patří. Tedy pomluvy, neshody, sváry, malé i velké starosti, zkrátka problémy, se kterými si pokaždé ví rady zkušený advokát na penzi v neodolatelném podání Martina Růžka. Určitá nostalgie, která je s tímto seriálem takřka neodmyslitelně spojena, by neměla být překážkou k opětovným shlédnutím; vždyť podobných počinů, dramaticky, herecky i režijně zvládnutých, je v současnosti jako šafránu. ()
Skvělý Martin Růžek a pěkná seznamka s problémy lidí na venkově. ()
Největší devizou tohoto seriálu je nesporně výborný Martin Růžek v hlavní roli chápavého, lidského, ale i neústupného a když je třeba patřičně tvrdého právníka na penzi. Celkem slušná zábava. ()
Docela pohodové příběhy z občansko-právního ranku (taková Kauza Králík v ne tak cynicky depresivním seriálu), s pohodovým Růžkem, slušnou kamerou a exteriéry, i slušně sepsanými scénáři. Dietl měl talent na popsání psychologie postav, a i když zde to trošičku odflákl, pořád jde o nadprůměr. ()
Seriál, který - ještě ve spojitosti s Matuškovou písní - spolehlivě vyvolává asociace pohodového nedělního dopoledne v čase těsně před obědem. ()
Dodnes je asi leckterému US-scénáristovi záhadou, z čeho všeho nedokázal Dietl udělat nejméně desetidílný seriál. Tahle (jistě kultovní) série je stejně stará jako já, proto ( a taky kvůli obdivu k panu Dietlovi) dávám 2* (jinak odpad na entou). ()
Nejhezčí je písnička od Waldy. Průměrný seriál s příjemným Martinem Růžkem. ()
Koukával jsem na to v neděli od 11 hodin na ČT v rámci vysílání seriálů, které ČT mlela stále dokola. Přesto jsem se na tento seriál, se zájmem kouknul i po letech a nemůžu říct ani slovo. Trošku úsměvné kauzy, oproti dnešku :-) , ale své kouzlo to má i dnes. ()
Několik případů, kdy právník zvítězí nad kličkami obyčejných lidí. Pouze mnohé (trestné) činy z tehdejší doby již dnes neznáme. Lepší, než Ally MacBealová a podobná díla. Některé díly opravdu trestuhodně příšerné, jiné trochu lepší, celkově průměrný seriál. ()
Reklama