Režie:
Peter SolanKamera:
Tibor BiathHudba:
Pavol ŠimaiHrají:
Josef Kemr, Jarmila Košťová, Hana Sarvašová, Milivoj Uzelac st., Viliam Polónyi, Ján Bzdúch, Jaroslav Rozsíval, Anton Trón, Jaroslav Vrzala, Eduard Grečner (více)Obsahy(1)
Co nastane, když se ředitelem orchestru stane hudební diletant? Katastrofa! Barnabáš Kos (J. Kemr) je člen symfonického orchestru hrající na ten nejméně podstatný nástroj – triangl. Svému okolí je známý svou uvědomělostí a často jezdí na brigády, konference a další akce, kvůli kterým ale pak zanedbává své hraní. Jednoho dne mu přijde oznámení, že se stal ředitelem orchestru. To považuje za evidentní omyl do doby, než mu samotné vedení sdělí, že pro ně je přesně tím pravým člověkem. I přesto, že je Barnabáš přesvědčen o své nekompetentnosti, nemá na vybranou, neboť proti rozhodnutí vedení jít nelze. I když Barnabáš získal novou funkci, v níž se jen horko těžko orientuje, stále hraje s orchestrem. Zde přichází na to, že mu s novou pozicí jdou všichni na ruku a ve všem mu vyhovují. Dříve nenápadný trianglista se naráz stává sebevědomým a neústupným inovátorem a opilý mocí začíná přetvářet orchestr podle svého, hodlaje uskutečnit svůj velký sen – sólo pro triangl… Satirickou komedii z roku 1964 podle povídky Petera Karvaše natočil režisér Peter Solan. Zcela otevřeně z ní zaznívá kritika tehdejších praktik socialistického Československa, ale také kritika lidského pokrytectví a pochlebování jako takového. Nemluvě o tom, jak dokáže moc změnit člověka. (Česká televize)
(více)Recenze (62)
J. Kemr skvěle ztvárnil mimořádného blba, vynucujícího si pro sebe sólo na triangl. Velmi dobrá satira s těžkými šlehy, kdoví, zda nepatřil tento film mezi trezorové. ()
Vynikajcí satira, opravdu dokonale trefený co může udělat blb ve funkci. Zajímavý byl i vizuál filmu, takový chladný až to bylo hsnusný. Jediný minus je předabovani J.Kemra jeho hlas je natolik specifický, ale především herecký že by film povýšil ještě na větší zážitek a nevěřím že by to ve slovenštině nedal. ()
Původní povídku Barnabáše Kosa vzestup a pád najdeme v povídkové sbírce Petera Karvaše Čert nespí (1954). Tato sbírka vznikla na objednávku požadavků z konferencí Svazu československých spisovatelů v letech 1954 a 1955. A už v této době vznikl povídkový film Čert nespí (1956), kterým Peter Solan debutoval. Ale aby mohla být adaptována další povídka pod názvem Případ Barnabáš Kos, bylo nutné počkat skoro celou dekádu, než se celospolečenská situace proměnila. Šlo tedy o vymodlený celovečerní film, klíčový pro směřování Solanovy kariéry v dalších letech. Po prvních zkušenostech se ze Solana stává sebejistý tvůrce, který se nebojí rozvinout Karvašovu kafkárnu do extrému. V hlavní roli mu velmi pomáhá Josef (tentokrát Jozef) Kemr, ačkoli předabované slovenské dialogy poněkud sráží jeho autentický výkon. Pokud vás těší setkání se slepou byrokracií, koncert pro triangl vám udělá nesmírně dobře. ___ Samozřejmě prospěje, pokud se vyhnete špatné kopii vysílané na CS Filmu a pořídíte si vlastní DVD. ()
Výtvarne dokonalé scény symbolizujú prostredníctvom preľnutia abstrakcie s geometriou vo všeobecnej rovine stretnutie občana s mašinériou inštitúcií. Chladné, rozľahlé a dokonale neosobné priestory s nepochopiteľnými pravidlami fungovania prístupu k návštevníkom a odťažito prísno mravokárnym správaním sa zamestnancov - tí si obvykle automaticky myslia, že sú čímsi viac. Tieto scény dokonale zapadajú do príbehu člena symfonického orchestra, ktorého si nadriadení vyberú za šéfa hráčskeho zboru, pretože je dokonale nenápadný, skromný. To, že ovláda nástroj takmer zanedbateľný nikoho nezaujíma. Pridelená moc však dvíha i vlastné smelé plány. Iniciatívny podceňovaný s mocou sa stáva nepredvídateľným reformátorom a presadzovateľom alternatívy za každú cenu. Nadčasové podobenstvo. ()
Opravdu jsem se snažila najít podruhé zatím neodhalené kvality filmu, abych mohla navýšit hodnocení. Nedivím se, že sám Solan byl s výsledkem nespokojený. Idea je dobrá, příměr zajímavý, ale k tomu, aby celá absurdita patřičně vynikla, kus chyběl. Oproti jiným počinům Petera Solána zůstáva Kos někde na půli cesty. Škoda, že nechali Josefa Kemra předabovat, svého času recitoval slovenské básně a velice dobře, bez jeho typického hlasu to nebylo ono. ()
"Ja na to nemám..." "Ale prosím vás, veď tu všade je skromný, skromný, skromný...Vy ste ten pravý, súdruh..." Výborná rola J. Kemra, možno najlepšia v akej som ho videl a to hovorím aj cez fakt, že je predabovaný. Našťastie jeho hlas mu celkom sadol, nepôsobil až tak rušivo a pomerne rýchlo som si zvykol. Jeho herecký výkon od úplne skromného člena orchestru až po neodbitného a dotieravého riaditeľa orchestra je fakt skvelý. Kemrov koncert pre triangel je vrcholom filmu a aj keď to vo filme pôsobí smiešne, tak priznávam, že by som to nevydržal ani ja a zdrhal by som. Napriek istej predvídateľnosti deja ma to bavilo, samozrejme Kemr mal na tom obrovský podiel, ale pochválim i réžiu a scenár. Režisér Solan natočil kvalitný film a som rád, že som tento menej známy film videl. Film je i ukážkou doby svojho vzniku, pretože slovo súdruh tu zaznie naozaj veľmi často. 80%. ()
Dokonalá zašifrovaná satira na fungující systém moci v tehdejším Československu. Cenzura dováděla autory k chytrosti, která se dnes už jen tak nevidí. ()
Satirická absurdita dohnaná až do samé krajnosti, která by si zasloužila trošku svižnější střih. Nadávat na technickou kvalitu nemá cenu, CS Film si pravděpodobně dal závazek, že jednoho krásného dne odvysílá film, v němž nebude ani nic vidět, ani nic slyšet. Bravo! Už se blížíte ke svému ideálu. Jinak mi celkem dost vadil předabovaný Kemr. ()
Barnabášův případ skutečně připomíná triangl. Dlouho to šlo vše stejně, tedy rovně, pak rychle nahoru, a zase rychle dolů. Soudružský byrokratický systém v abstraktně absurdním provedení, zvyšující sebevědomí jednomu introvertnímu, oddanému hráči na bezvýznamný nástroj. Bezvýznamnost ovšem nabývá na významu, a to nejen u nástroje. Kos se zapracovává, vždyť i ti soudruzi ze zapracovali, tak jen směle do toho. Novátorství, nebát se experimentovat a jít si za svým. Tedy, jen do doby, než přijde další dopis, ovšem, není to tak lepší ? Ani fakt, že pan Kemr nechal svůj hlas na Barrandově, nějak výrazně nekazí tuto výbornou, satirickou záležitost. ()
Solan použil akoby pri symbolizme Prípadu Barnabáš Kos kubizmus a dodal mu jasný obrazový význam. Triangel, ako symbol hlavného hrdinu, alebo kubisticko-geometricky trochu neprirodzene navrhnuté štúdio. Je trochu škoda, že príbeh má jasne definovaný smer a diváka na tejto ceste ničím neprekvapí. Je to asi dobou, pretože vtedy bol film veľmi odvážnym podobenstvom a dejová priehľadnosť nebola na škodu. Dnes si pri ňom uvedomujeme, že sa veci vôbec nezmenili a film nie je primárne kritickou satirou vtedajšej hierarchie, ale odrazom prirodzeného ľudského správania. Len dnes by Barnabáš nebol ani na začiatku skromným outsiderom, ale vedel by, za čím presne ide. Mňa by zaujímal priebeh tých skúšok, keď všetci vedeli, že to nefunguje a ako sa mohli dopracovať vôbec k nejakej hudobnej forme. Tomuto sa Solan vyhýba, ale jedná sa o výčitku ľudí, ktorým záleží primárne na logike deja. ()
Po vyše polstoročí som si vypočul film, ktorý som kedysi aj videl. Dnes sa už prakticky naň nedá pozerať. Ten film sa tak nevydaril, že ho ani do trezoru nechceli dať. ()
Soudruzi pro satiru neměli pochopení, ale v 60. letech se pár pěkných kousků přece jen podařilo realizovat. Absurdita o trianglistovi, který se stane ředitelem symfonického orchestru, je tu opět použita jen jako pozadí, na kterém jsou zvýrazněny nešvary doby. A vlastně jsem se u filmu velmi dobře bavil i v době s úplně jinou sadou nešvarů. ()
Výborný Kemr v podstatne lepšie dramaturgicky zvládnutej aj vtipnejšej satire - od dua Solan a Karvaš. Tí ma filmom Čert nespí príliš nenadchli. Prípad Barnabáš Kos je ale podareným filmom, ktorý spĺňa účel satiry, je vtipný, nenásilným spôsobom ukazuje prerod pokojného a pokorného človeka na hlupáka pri moci a všetky eskapády točiace sa okolo hudby - konkrétne trianglu - len umocňujú bizarnosť celého príbehu a vďaka nim je film veľmi vďačný aj pre súčasného diváka. Keďže boli 60 roky akýmsi uvoľnením je celkom pochopiteľné, že sa do distribúcie dostal aj tento film, s ktorým by asi mocenský páni priveľmi nesúhlasili. Inak som veľmi ocenil priestory v ktorých sa odohrával aj Čert nespí a zároveň sa mi veľmi páčilo trojuholníkový znak - akási asociácia spoločenskej pyramídy, ktorá sa v rôznych formách objavovala v príbehu. Veľmi príjemný a humorný film, ktorého kritika je v súčasnosti nie zrovna aktuálna ale aj tak podáva nadnesené svedectvo o dobe v ktorej film vznikol. Čo ho v určitom zmysle stavia aj dnes do veľmi priaznivého svetla. ()
"Proti všetkým niečo mali. Jeden mal svoje muchy, druhý nejaké svoje koncepcie, len proti Tebe nebolo nič. Tak nám to nekomplikuj. Máme tu napísané: 14X SKROMNÝ..." ()
Doted si pamatuju, jak jsem se v roce 2005 na festivalu Trinecke filmove leto dival na tento skvost slovenskeho filmu v cca 400sedadlovem kine Kosmos uplne sam. Byl to kralovsky pocit a rozcarovani z nekulturnosti naroda zaroven. ()
Prvotřídní satira na poměry společenského a politického života panujícího v tzv. reálném socialismu, jíž se mi dostalo toho, co jsem marně očekával od Případu pro začínajícího kata. Film dle mého skromného soudu kritizuje dvojí (a v obou případech míří velice přesně): a) odtrženost vládnoucích elit od lidu, jejich neporozumění reálné situaci, navzdory tomu jsou však jedinými vykonavateli moci - SPOILER scény, v nichž se vyděšený Barnabáš Kos (Josef Kemr) snaží zkontaktovat soudruhy náměstky, aby jim vysvětlil, že nemá kvalifikaci a kompetence k tomu vést orchestr, upomíná na Kafkovy romány; rozhodně ne náhodou nejvyššího soudruha ve filmu nezahlédneme (možná narážka na rozhodující slovo Moskvy?) SPOILER a za b) diktaturu proletariátu - totiž jako kritika toho, jak nebezpečně to může dopadnou, když moc uchopí ti, kteří nemají předpoklady vést, když se moci chopí ti bez pevného charakteru, ti roky upozaďování, po kterých bylo "šlapáno", pročež se jejím jediným cílem stane touha tuto křivdu napravit, a k této nápravě se nebojí jít přes mrtvoly. Nebýt pan Kemr nadabován do slovenštiny, nebál bych se udělit pět hvězdiček. Tahle to budou "pouze" silné čtyři hvězdy. 80 % [dafilms] ()
Výborná tragikomédia, ktorá zobrazuje, ako sa správa duchom chudobný jedinec, keď sa dostane k moci. Keďže považuje samého seba za nedoceneného, tak presadzuje to, aby "jeho" ľudia, jeho myšlienky (v tomto prípade trianglisti - teda on sám) získali viac moci, viac priestoru, bez ohľadu na celok. Presne takto sa správa rakovinová bunka. Využíva a ničí všetko okolo seba a žije na úkor iných. Neuvedomuje si, že ak zabije organizmus, v ktorom prebýva, zabije aj seba. Autori si zvolili pre názornosť symfonický orchester, v ktorom má každý nástroj svoje miesto. Čo sa však stane, keď o repertoári, spôsobe hry aj o ostatných nástrojoch bude rozhodovať triangel? ()
Se skvělou společenskou satirou mám jediný problém - hrozně mě nudí. 1) Trochu mi připomíná Jiránkův vtip o novém prášku proti hladu. Prášek spolknete...a opravdu, pocit hladu zmizí. Lék má zatím jen jednu vadu - strašně se po něm tloustne._____ 2) Peter Solán byl prý s filmem nespokojený, inu, nedivím se mu. Ve své době to byla neobyčejně odvážná satira (a to mluvím o roce 1964, v roce 1957, kdy se začalo o filmu uvažovat, to musela být pecka nad pecku). Ale já hodnotím filmy podle toho, jak ke mně promlouvají dnes a jenom dnes._____ 3) Výborný byť dabovaný 42letý Josef Kemr (trianglista), výborná pointa, dobré fóry z kafkovských úřadů (tři funkcionáři za sklem, petenti), zajímavé výtvarné pojetí a spousty důvodů, proč bych, byv censorem, film nemilosrdně uložil do trezoru - a přesto jsem se nudil. Pripusťme... súdruh Kos je absolútne neschopný. Ale čo sme potom my, ktorí sme ho navrhli a schválili?_____ 4) Alespoň jsem se naučil, jak správně formulovat hlášení: Upozorňujeme na naše upozornenie, ktorým sme upozornili tých, ktorých sa to týka, že včerajšie upozornenie bolo posledným upozornením predtým. Preto rázne upozorňujeme, že to upozornenie je už definitívne posledným upozornením. Ďalšie upozornenie o päť minút._____ 5) Výstižný koment v odkazu: Barbarica*****. ()
Sklanam sa, tvorcovia filmu, pred Vami. Uzasna odvaha nakrutit tento film, naznakovy, symbolickejsi film. Cudujem sa, ze ho nezakazali...Ved sa v nom tak zjavne vysmievaju z niektorych absurdnosti minuleho rezimu! Pre mna velmi zajimavo spracovane. Zjednodusena zapletka, no forma akou to natocili.. paradicka. Velmi sa mi paci, ak sa v 1 filme porovnava ten isty zaber v roznych situaciach,ked postavy su v inych naladach a pod. Tiez tie vsadepritomne trojuholniky, dokonca i na satach 1 panej, u kt. bol Barnabas na navsteve, schody. Skvely napad. A ten trojuholnik co tvorilli dvere do kupelne, stena a lampa... uplne genialne. Navodili mi dojem, ze Kos sa rozprava s Bohom. Uzasny zazitok, vidiet film, pocuvat dialogy, kt. si navzajom odporuju a ...je mi luto, ze si nepamatam presne, nemozem citovat ale niektore postavy perfektne ukazali nelogickost svojho konania... postava A prehlasi, ze nieco je hlupost, postava B s tym tvrdenim suhlasi, ale predsa tu hlupost inym sposobom odovodni, ze jedine to je spravne.. A tak.. takze porozuhodny zazitok.. tento film. ()
Ani po 57 rokoch, aj keď sa progresívne zmýšľajúcu politici snažia tvrdiť niečo iné, nič nezmenilo. Občas sa ministrom financií stane finančný analfabet, občas ministrom zdravotníctva vojenský generál, občas ministrom školstva spievajúci kaderník. Na vrcholné miesta nielen v manažmente dôležitých firiem či dokonca rádií a televízii sa vždy budú dostávať Barnabášovia Kosovia ten kto si myslí že práve jeho strana to zmení je na obrovskom omyle. Ide o to že niekedy konkrétna vláda aj keď má za sebou podobné prešľapy ako Barnabáš spraví aspoň niečo pre ľudí. Kým tí, ktorí ich vystriedajú robia všetko proti nim. Cynizmus tohto príbehu v čase koronakrízy, v ktorom som ho pozrel ja však nemal svoj vrchol v momente keď sa stal cap záhradníkom (nemýliť si s generálnym riaditeľom RTVS) ale v čase, keď stáli Barnabášovi oponenti pred nápisom Čistota pol života a predstavenstvo, ktoré Kosa za riaditeľa orchestru zvolilo sedelo v miestnosti v rozostupoch a za sklom. Ten paradox že prešlo takmer 60 rokov a až teraz ten film svojou satirou zabodoval v tomto momente nemá chybu. Nehovoriac o ich reakcii, ako by sme teraz my vyzerali keby sme Barnabáša odvolali, keď sme ho tam dosadili. Veru, ako by náš parlament vyzeral, keby odvolal nekompetentných ľudí, ktorých tam sám dosadil.Socializmus priniesol mnoho skvelých filmov ktoré boli výsmechom vtedajšiemu fungovaniu štátu, avšak oni sú ešte väčším výsmechom tomu čo sa deje teraz, pod záštitou demokracie. ()
Reklama