Režie:
Yorgos LanthimosKamera:
Robbie RyanHudba:
Jerskin FendrixHrají:
Emma Stone, Jesse Plemons, Willem Dafoe, Margaret Qualley, Hong Chau, Joe Alwyn, Mamoudou Athie, Hunter Schafer, Merah Benoit, Susan Elle, Timothy HinrichsObsahy(2)
Muž se snaží vymanit z předurčené cesty, policista zpochybňuje chování své ženy po jejím návratu z domnělého utonutí a žena se snaží najít výjimečného člověka, který se podle proroctví má stát uznávaným duchovním průvodcem. (kriplozoik)
Recenze (47)
Kdo zná celou Lanthimosovu kariéru – a potažmo kdejaký vyhrocený fArt na konto „manipulace“ – nemůže být nikterak překvapen, nýbrž může být po právu zklamán. Až tak zbytečné, vláčné a okoukané to je. Mám nebývalou chuť na musaku. ()
Lanthimosův rázný odklon od jeho posledních mainstreamovek. Ví, že už mu v jeho rukou sežereme cokoliv. Dekadentní hádanka připomínající dusné konverzačky P. T. Andersona či jeho ranní řeckou tvorbu, ovšem s hollywoodskými hvězdami a zasazená do amerického prostředí. Námětem a postavami nejvybroušenější první povídka nás mistrně dostane od prvních vteřin. Druhá znejistí a třetí, v souvislosti s předešlými dvěmi už je na diskuze u kulatého stolu. Tajemná, nevysvětlená vedlejší postava R.M.F., kolem které se příběhy točí, je nejspíš alter egem samotného režiséra (hraje jí jeho řecký kamarád Yorgos Stefanakos) a představuje metaforu na jeho proplouvání velkým show businessem. O vtipné, bizarní, znepokojivé i odvážné momenty v ní není nouze, Lanthimos opět neotřele zkoumá sexualitu, živočišnost, krutost, dominanci a všechno, proč ho máme rádi. Jen s menším rozpočtem a v reálných současných kulisách. [Cannes FF] ()
Jasně, nejít po fenomenálních Chudáčcích na nový počin Yorgos Lanthimose by bylo asi těžký ignoranství, který si nemůžu dovolit. Bohužel tohle je na mě až příliš velký bizárek, který má řadu geniálních momentů, chytrých obrazových záběrů a tradičně výtečných hereckých výkonů madam Emmy a dalších, jenže třeba třetí povídka už mě vysloveně nudila a ty tři hvězdy krom výše zmíněného patří zejména první povídce, kde ještě vítezil scénaristická naplněnost před prázdnotou. ()
Prázdná a bezduchá artovka. Skvělí herci, výborná režie, ale samoúčelný scénář. ()
Po svěžích "Chudáčcích" je tohle návrat k intelektuální artovosti "Humra" nebo "Posvátného jelena". Výborní herci, výborná atmosféra jednotlivých scén, ale velmi brzy jsem se přestal snažit chápat, co si z toho mám vlastně odnést. Mírným pozitivem je, že to jsou tři oddělené minipříběhy (se stejnými herci) a ne jeden dlouhý. ()
Laskavosti mě neminuly takovým způsobem, jako třeba Alpy, ale i tak je to po Chudáčcích poměrně "šok", jelikož jsem si myslel, že už maličko vím, co od Yorgose čekat. Ale potvrdilo se mi, že tohle je prostě ten typ nepředvídatelného umělce, který mě dokáže něčím totálně odstřelit a pak přijde studená sprcha. Trailer byl epicky střižený do zběsilého tempa, bohužel ony příběhy tak úplně neodsýpají a vlastně ani ničím moc nešokují, což je tak trochu režisérův trademark. Cením výběr do hlavních i vedlejších rolí a mám rád rozdělení na vícero příběhů - ovšem velmi na nich většinou ocením jejich výsledné propojení, což se tu nestalo a rytmus každé ze tří "povídek" kolísá jako křivka EKG. Pokud jsem si při titulcích na konci řekl, že závěrečný vítězný taneček Emmy je na tom filmu to nejlepší, tak je to za mě na dnes již řeckou kapacitu prostě málo. Tři zářivé nakonec především díky první povídce - 55%. ()
Pro koho byl film Chudáčci/Poor Things(2023) Yorgose Lanthimose velkej bizár nechť zkusí tento jeho novej film. Tohle je sice taky bizárek ale o poznání menší. Navíc je to rozmělněno do tří povídek takže je tu šance, že alespoň jedna z těch tří by mohla zaujmout. Za sebe můžu konstatovat, že každá z povídek měla něco do sebe a já jsem se rozhodně nenudil. Ta hrozivá stopáž která mě zpočátku od puštění filmu odrazovala tak nakonec utekla ani nevím jak. Rozhodoval jsem se jestli dát i tu čtvrtou hvězdu a přesvědčil mě o tom až závěr třetí povídky kterej to zabil(myšleno v dobrým). A to doslova.😁Takže 4hvězdičkový hodnocení je tu určitě na místě. Stejně si ale myslím, že alespoň v mých očích už Yorgos Lanthimos svůj film Poor Things asi jen stěží překoná. ()
Lanthimosův první obří exces. A já na rozdíl od něj budu ve svém vyjádření aspoň krátký. Těch několik zajímavých a bizarních nápadů, co v tom najdeme, je rozmělněno neúprosně úmornou stopáží a vyloženě nediváckým přístupem tvůrce, jehož Chudáčci byli před pár měsíci naprostou trefou do černého. Věřte, že tenhle počin je od nich na míle daleko. [KVIFF 2024] ()
Lanthimos akého mám rád! Len škoda, že to netočil so svojimi hercami doma v Grécku. To by malo úplne iné gule! Emma Stone, narozdiel od Poor Things, kde som ju nemohol vystáť, vynikajúca a v záverečnom 'tanečku' až k zožratiu! Tie takmer tri hodiny uleteli, ani neviem ako! ()
Klasický Yorgos. Nevím proč, ale u něj mi nevadí, že je to super dlouhé a divné. ()
5* – 3* – 1*: Milé laskavosti jsou dosti originální esencí Yorgose Lanthimose a jeho dosavadní tvorby včetně témat a stylů... a snad jako žádný jiný jeho film mi právě tenhle během necelých tří hodin – tří samostatných povídek připomněl, jak rozporuplný mám vztah k panu režisérovi, jenž mě někdy přímo nadchne (Favoritka, Chudáčci), jindy vyvolá hodně zvláštní směs dojmů i s menšími rozpaky, přesto mě pořád nadprůměrně zaujme a zasáhne (Humr, Špičák) a jindy s ním bojuji skrze čirý chlad se směšnou hrou na umění a totálním znechucením z filmu, jaký mám vůbec problém dosledovat (Zabití posvátného jelena)... a tady mě první povídka plně nadchla, měl jsem z ní dojem geniálně sehrané, černohumorně vypointované absurditky s luxusním hereckým sólem Jesse Plemonse (+ již naprosto skvělým začátkem celého filmu). Druhá povídka mě zpočátku ze stejných důvodů rovněž hodně chytla a byť postupně začala padat do šíleného kanibalského úletu, který byl ve více scénách na mě až příliš bizarní (a fantasy závěr teprve WTF), pořád jsem ji částečně bral, jelikož mě aspoň nenudila, byť v posledních minutách jsme se s režisérem již začali rozcházet na vzájemně odlišnou vlnovou délku. Se závěrečnou povídkou přišel do třetice i ten ultra chladný Lanthimos, který mě svými bizarními úlety ve stylu sektářských rituálů s oživovaním mrtvol již totálně míjel, zvláště s tak odtažitým pokusem o těžký art, pár scénami i mírně znechutil, aniž bych v tom znechucení vnímal hlubší smysl, kdežto od potenciálního odpadu zachránila tuto povídku hlavně rýsující se zajímavá zápletka se psem... Co dodat, s výjimkou první povídky se to nadšení, v jaké jsem po předchozích dvou režisérových počinech doufal, tentokrát u mě nekoná. [55%] ()
Lanthimosovi sa diví aj latiméria divná. Otec absurdnej drámy Samuel Beckett so svojím čakaním na Godota sa stále nedočkal, dočkal sa len kokota, ktorý sa na žánri priživuje takým spôsobom, aby ukojil svoje pozakamerové chlípné chúťky. Viac ako som napísal k jeho Chúďatku písať ani netreba. Je to stále o tom istom, naozaj v tom art nevidím, to už väčšie umenie predvádza sfetovaná Šimečkova nána so svojím štátom dotovaným hoľandovským homo tancom v tranze. ()
Milé laskavosti rozčleněné do tří povídek spojují jednak hlavní postavy (Emma Stone a Jesse Plemons), a druhak téma lidské manipulace, které je v jednotlivých příbězích kombinováno s negativními prvky, s nimiž se ve velkém potýká současná společnost - vydírání, sexuální zneužívání, kanibalismus, náboženský extremismus. To vše je do jednotlivých dějových linek implementováno velmi zdařile a sofistikovaně. Lanthimos nenechá divákovi mozkové závity ani na chvíli vydechnout. 👍 Čtyři hvězdy. (30.06.2024, KVIFF) ()
Klasicky bizarní triptych od slovutného Yorgose Lanthimose, který se vrací poměrně záhy po dokonale vybroušených a divácky přívětivějších "Poor Things". Jak si tedy tento bezesporu talentovaný režisér poradil s další vysoce osobitou látkou? Jako první věc se asi sluší poznamenat, že i zde najdeme velké množství brilantně vysoustružených scén a doslova geniálních momentů s jejich dráždivými přesahy. Režisér zde opět svérázným způsobem prozkoumává stránky lidské psychiky, sexuality, a i jisté živočišnosti, což krásně vyniká v syrových kulisách moderních amerických reálií. Dalším bodem k diskusi jsou pak herecké výkony v podání prověřených hollywoodských hvězd (Emma Stone!), jejichž civilní podání, tak krásně se mísící se šílenstvím a čistou bizarností je zkrátka něčím, co v dnešní filmografii nemá moc velké zastoupení. Je tedy trochu škoda, že se režisér v tomto případě vymyká klasičtějšímu mainstreamu jako v případě jeho předchozího počinu a důrazněji se přimyká ke svým raným dílům, která nemusí nutně být pro většinové publikum stravitelná. V mých očích to ale nebylo vůbec na škodu, jelikož jeho starší snímky řadím na pomyslném kvalitativním žebříčku hodně vysoko. Zamrzí zde tedy pouze extrémně přestřelená stopáž, u níž jsem několikrát "poctil" svou pozorností hodinky na zápěstí. Co tedy dodat na závěr? Yorgos Lanthimos razantně ukročil z hlavního filmového proudu zpět ke svým signifikantním artovým kořenům. Výsledkem je vysoce osobitá a nezaměnitelná filmová freska plná nápadů, přesahů a úžasných hereckých výkonů, kterou ale díky své odměřenosti, podivnostem, a především neúměrné délce uvidí znatelně méně lidí. Zbývá tedy už jen jedna otázka – je to ke škodě či ne? „Not everyone is cut out for everything.“ ()
Lanthimosovu tvorbu sleduji od Humra, a tak jsem od něj bezmála deset let zvyklá na bizarní, ale hravé a originální podívané se skvělými herci a funkčním černým humorem. Jeho nejnovější dílo ale bohužel nezachrání ani herci, ani bizár. Ve třech zhruba 50minutových povídkách propojených jednou nevýznamnou vedlejší postavou nedává téměř nic smysl a dlouho jsem z nějaké projekce neodcházela tak otrávená a vyčerpaná. Velké zklamání. Jo, a díky mému hodnocení spadl film o procento dolů. Mám z toho škodolibou radost. ()
164 minut čisté zábavy, ukazuje se, že vypravěčství je klíč k úspěšnému filmu. Za mě ještě o chlup lepší než Chudáčci... ()
nový Lanthimos se zasekl někde mezi mainstreamem a svojí klasickou artovou produkcí a výsledkem je trojice bizarních povídek se skvělým obsazením. Nejlepší rozhodně první povídka, po níž Milé laskavosti bohužel negradují, ale spíš degradují a závěr už je solidní haluz. Stopáž je navíc celkem vražedná a ruku v ruce s tím co se na plátně odehrává jde o podívanou pro odvážného diváka...60% ()
Hned prvně, co musím říct, že tenhle film se s Chudáčky nedá srovnat. Chudáčci byli za mě jeden z nejlepších filmů loňského roku, ale bohužel s tímto to tak nebude. Opět tu hraje Emma Stone a Willem Dafoe, což v budoucnu budou asi takoví stálí herci Yorgose Lanthimose. Dá se říct, že film je rozdělen na tři kapitoly nebo tři příběhy. Každý příběh je o něčem jiném, proto každý herec zde hraje pokaždé jinou roli. Jednotlivé příběhy zde rozebírat nebudu, a proto budu na film nahlížet jako na celek. Oproti Chudáčkům zde Yorgos jede více méně freestyle, proto je zde mnoho naprosto absurdních situací. Kolikrát jsem měl pocit, že všechno, co se děje na plátně, tak je velmi nahodilé a při skoro tříhodinové stopáži to není úplně ideální. Je možné, že autoři to zamýšleli tak, že právě divák si bude utvářet vlastní vztahy mezi postavami a vlastní souvislosti. Jak to ale ve skutečnosti mělo být, to nikdo neví. Nicméně musím opět pochválit Emmu Stone, která tu je opět skvělá. Už to sice asi není na nominaci na Oskara, ale zmínku si rozhodně zaslouží. Co se mi ale líbí, že Yorgos zde opět uplatňuje téma lidské manipulace a do toho i negativní prvky, které najdeme i v současnosti. Ať už se jedná o kanibalismus, týrání, sexuální zneužívání nebo silnou víru v náboženství. Myslím, že tyhle problémy najdeme po celém světě, a proto je fajn, že jsou tady zmíněné. Co mě také na filmu překvapilo a nevím, jestli pozitivně nebo negativně, je hudba a zvuky ve filmu. Hudba je zde velmi nevýrazná, ale když už přijde, tak je velmi úderná a diváka naprosto probudí. Myslím, že celkově se jedná o trochu větší odklon od Chudáčků, ale stejně ten Yorgos se tam pozná. Neříkám, že je to nutně špatně, ale Chudáčci mě asi bavili víc. Kinds of Kindness rozhodně nebude patřit mezi mé oblíbené filmy tohoto režiséra. 6,5/10 ()
Beru to hodně s rezervou. Promítání od 22:30 do 1:15 není úplně ideální. Časem snad film shlédnu znovu. Každopádně srovnatelné s Chudáčky. Podobný styl - cringe, nahota, kontroverze. 3 příběhy (prakticky nenavazující na sebe), vždy ucelené. Každý svým způsobem zajímavý. ()
Tak takhle ne, pane Lanthimos, to si dáme znovu. Zatím za 4, ale takto hutný snímek si zaslouží repete. Doufejme, že ne nadarmo. ()
Reklama