Režie:
Hal AshbyScénář:
Colin HigginsKamera:
John A. AlonzoHrají:
Ruth Gordon, Bud Cort, Vivian Pickles, Cyril Cusack, Charles Tyner, Ellen Geer, Eric Christmas, G. Wood, Tom Skerritt, Hal Ashby, William Lucking, Ray K. Goman (více)Obsahy(1)
Život, láska a smrt v kultovním americkém filmu... Americký scenárista a režisér Colin Higgins (1941–1988) absolvoval filmovou fakultu Kalifornské univerzity (UCLA) scénářem, který nazval Harold a Maude. Dílo mladého autora zakoupila společnost Paramount, která ovšem nevyhověla Higginsově požadavku snímek také režírovat a angažovala přece jen o něco zkušenějšího Hala Ashbyho, jenž byl renomovaným střihačem (Oscar za V žáru noci) a měl už také za sebou první režijní zkušenost (Pan domácí, 1970). Křehký příběh zasmušilého mladíka Harolda (Bud Cort), který tráví většinu času na cizích pohřbech, a života plné osmdesátnice Maude (Ruth Gordonová) byl na hony vzdálen běžné hollywoodské představě o diváckém filmu, což se samozřejmě projevilo v jeho nedostatečném marketingu, když byl před Vánoci 1971 uveden do kin. Film divácky propadl a příliš vlídně se k němu nezachovala ani odborná kritika, která ho většinou nepochopila. Např. recenzent známého týdeníku Variety ho označil za nevkusnou komedii a svůj článek zahájil slovy: „Harold a Maude má v sobě rozvernost hořícího sirotčince.“ Žánrově těžko zařaditelný snímek, který osciluje mezi černou komedií, sociální satirou a milostným příběhem, si své diváky našel až s časovým odstupem díky jevištní dramatizaci (která se hrála i u nás) a uvedení v televizi. Režisér Hal Ashby (1929–1988), jehož počtem nepříliš rozsáhlé dílo (dvanáct filmů pro kina a jeden pro televizi) obsahuje takové klenoty jako Poslední eskorta (1973), Šampón (1975), Cesta ke slávě (1976), Návrat domů (1978) nebo Byl jsem při tom (1979), do titulních rolí obsadil Buda Corta (představitel titulního hrdiny z Altmanova Brewstera McClouda) a Ruth Gordonovou (laureátka Oscara za vedlejší roli sousedky v Polanského hororu Rosemary má děťátko), kteří podávají životní herecké výkony. Film, který vznikal pod zřetelným vlivem bouřlivých dobových událostí (vietnamská válka, masakr na univerzitě Kent State), v sobě obsahuje značný odpor vůči autoritám, zejména těm v uniformě (postavy strýčka–vojáka či policisty na motorce), a stejně jako např. Bezstarostná jízda je především příběhem o svobodě. Atmosféru snímku působivě dokreslují písně Cata Stevense. (Česká televize)
(více)Recenze (378)
Velmi kvalitně zahrané, nejlepší záběr je Haroldův pohled do kamery. Velmi zajímavá hudba. Velmi netradiční téma. Velmi sympatičtí hrdinové. Velmi nesympatická matka. A velmi rozpačité přijetí, dávají dohromady překrásný snímek o lásce k životu i smrti. Asi ne pro každého, ale já se nejen zasmál, ale dokonce nabyl trochu toho optimismu, který se tak nějak pořád někam vytrácí. ()
Moj druhy Hal Ashby a tematicky ide o zaujimavy film : laska mladeho chlapca posadnuteho smrtou a starej pani, ktora kypi chutou do zivota. 90 % ()
Harold by mohl být obyčejný mládenec (tady vypadá jako 14letý), jenže vyžívá se v navštěvování pohřbů a zinscenování svých sebevražd. Takový začátek mě opravdu dostal a těšil jsem se, co bude dál. Jenže pak se objeví na scéně Maude - velice živá 80letá babička - a ta ho svým vitálním způsobem života ukáže krásy života. A přesně tohle na mě vůbec nepůsobilo, a když pak jejich přátelství přeroste ve víc, tak se mi trochu i zvedl kýbl. ()
Jsem rád že až dnes, v pětadvaceti letech, jsem se podíval na tento film. Nyní ho ještě poznávám z postavy mladíka Harolda = provokujícího, nepochopeného, neuznaného, hledající něco jiného než ostatní. Až budu starý, budu moci sledovat film z hlediska Maude = tolerující, chápající, milující každou chvíli zbytku svého života. Tito dva věkově rozdílní lidé mají rádi výstřednosti a každý má svůj styl projevu. Harold provokuje, protože jeho znuděná matka ho přehlíží a on je pro ni jen automatická postava v jejím životě. Jakýkoliv pokus o sebevraždu bere matka jako divadlo, protože ví, že není myšlen vážně. Harold rád chodí na hřbitov a na pohřby, zde vídá neodbytnou Maude. Maude je sice osmdesát, ale je plná ŽIVOTA, který v sobě nemají ani mladé slečny. Dokáže se radovat z každé chvíle, vylomeniny i nesmyslu, který může zažít. Harold u Maude nachází pochopení - ona mu ukáže pozitivní stránku života, že není jen hořkost, zloba a nuda. Že se můžeme radovat a nemáme se držet stáda, že jsme každý individuální a krásný. Ukazuje Haroldovi, že život je neopakovatelný a i my samotní. Proto nemáme lpět na věcech, ale na zážitcích, přátelích a životě. Maude je jako pochodní ve tmě. Harold ji drží a ona mu svítí na krásný život. Každá pochodeň ale jednou uhasne. Cat Stevens a jeho hudba během filmu navozuje tu správnou atmosféru - doporučuji soundtrack. Pro mne filmová i životní událost! ()
S tvorbou Hal Ashbyho jsem se ještě nikdy nesetkala a tak jsem byla podle ohlasů na Harolda a Maude docela zvědavá, protože synopse zněla opravdu kontroverzně a znepokojivě. Co mě na tomto filmu hned zaujalo byl určitě úvod, kdy pozorujeme reakci matky na synovu sebevraždu s chladným odstupem. V průběhu seznamování se s hlavní postavou Haroldem, jsem si ho čím dál víc zamilovávala už jen kvůli jeho manýrům a zálibám. Bylo vidět, že při setkání Harolda s Maude se nám režisér snaží poukázat hlavně na hodnoty a kontrasty života, protože Maudin excentrický přístup k němu byl absolutní protipól. Herecké výkony byly špičkové a vtipné příhody této podivínské dvojice měli něco do sebe. Nejvtipnější scény nastávaly, kdykoliv Maude zasedla za volant. Obecně mám z toho snímku hlavně pozitivní pocity a dojmy, protože mě jeho nezákeřnost a jednoduchost dostala na konci do kolen. Ocenit musím také nádherně vybranou hudbu Cata Stevense, která se k tomuto stylu výborně hodila. ()
Ano, prilisna absurdita tomuto snimku ubira jednu hvezdicku z meho hodnoceni ( na to tady mame Bunuela:-) ). Jinak se jedna o velice povedeny film, kde k sobe nachazeji cestu dva lide, vekove zcela rozdilni a na prvni pohled kazdy jiny, je zde ale neco, co je dokonale sblizuje a vytvari velice zajimavou atmosferu. To vse podporeno dobrym vtipem ( zejmena " nabor " holek z inzeratu ), skvelymi hereckymi vykony,, misty az vytvarnou kamerou a vskutku skvostnou muzikou, ktera krasne provazi cely film. Neobycejna podivana. ()
Harold a Maude je nekonvenční a na svou dobu velmi revoluční film plný černého humoru, absurdních situací a především sympatických bizarních figurek. //Harold je lehce výstřední mladík s trochu pokřiveným smyslem pro humor a absurdno, pro jehož fascinaci (sebe)destrukčními projevy - jako jsou demolice baráků, pohřby a kult smrti obecně - nemají ostatní moc pochopení. Oproti tomu Maude je aktivní a čilá babička, někdejší bojovnice „za velké věci,“ příležitostná modelka pózující na odvážné akty, milující hudbu, slunečnice a vodní dýmky, která si každý okamžik života snaží zpestřit nevšedními a intenzivními zážitky. A byť se tak může na první pohled zdát, Harold a Maude nejsou v podstatě jediné vyšinuté postavy. Ať už se jedná o praktickou, společensky vytíženou a strojenou Haroldovu matinku, která je dokonale obrněná vůči Haroldovým sebevražedným inscenacím (I suppose you think that's very funny, Harold... Oh, dinner at eight, Harold. And do try and be a little more „vivacious”) nebo Haroldova jednorukého strýčka, vojáka a hrdinného patriota, fascinovaného válečnou vřavou a násilím.// Tenhle film v sobě ukrývá zvláštní osobité kouzlo, stejně jako vynikající hudební doprovod v podání Cata Stevense. A nutno podotknout, že pro mě coby mladého, nejistého melancholika Haroldova typu, je to jeden z nejdůležitějších filmů vůbec. Ze začátku se sice zdá lehce ponurý, v zásadě se ale jedná o film plný optimismu a naděje. Místy melancholický a hořký, místy zase laskavý a vlídný jako život sám. Konfrontace mládí, které si paradoxně, ve svém vnitřním neklidu a zmatenosti, života příliš neužívá a svou jedinou útěchu hledá ve smrti vs stáří, které se i tak dá prožít s grácií a úsměvem na rtech. ()
Většinu času je to vážné a hodně, hodně smutné a pak zase přijde scéna, kde jsem se smál nahlas. Abych byl upřímný, tak doteď moc nechápu, jak to celé bylo, začalo a skončilo, nicméně můžu říct, že to byl krásný příběh plný emocí a se špičkovým závěrem. Neočekával jsem nic a dostal dost. 90% ()
Sešli se tam na konečné, aby přešli na druhou stranu, učinili zanícenou "revoluci." Byli, jak cítili. Nezřekli se módu svých já. Zahořeli, třebas jen maličkostmi, pro sebe. Kvitovali své chvíle lehkosti bez hranic, bez zábran. Užili si dne. Goethovský Romeo a májová Julie. ()
Neskutečně zvláštní příběh mladého chlapce (herci je 23 ale vypadá tak na 16), kterému nezáleží na životě a jeho jediným potěšením v životě je chození na pohřby a inscenování sebevražd, který potká téměř osmdesátiletou babičku, která také chodí ráda na pohřby, řídí jako ďábel a života užívá plnými doušky. Komedie s prvky tragického dramatu je rozehrána ve skvělém scénáři s nádherně dokreslující hudbou. Skvělý příběh, který má dosti kontroverzní téma a bude nejspíše spoustou lidí nemilosrdně odsouzen mi ale neskutečně padl do noty svým optimismem a poetickou krásou. Musím říci, že to bylo veliké překvapení. Opravdu jsem si to nesmírně užil. Doporučuji!! ()
Ultracierny humor a nihilizmus reznuty gerontoromantikou a nesmiernym vtipom v snimku, ktory je az presyteny vseobjimajucim optimizmom. ()
Asi jsem se opět koukal na jiný film než zbytek místního osazenstva, protože jinak to hodnocení nechápu. Absurdní, to opravdu je, inscenované sebevraždy jsou úsměvné a potěší a ano hudební soundtrack je k tomu moc fajn, to bezesporu. Jenže jinak, jinak je to slabota. Přijde mi, že vtip prošel okolo hodně rychle, alespoň já si ho rozhodně nevšimnul v popisovaném množství a tím pádem mě to teda vážně moc nepobavilo.(Snad jen scéna se strejdou mariňákem). No možná je to jen další důkaz toho, že jsem absolutní ignorant co se týče takovýhle klenotů, ale s tím bohužel nic neudělám. Mě to nepřišlo jako žádný zázrak, i když je fakt, že jsem viděl dost horších filmů. ()
Velmi vtipná a duchaplná černá komedie, plná neobyčejných věcí. Výborná hudba Cata Stevense, kterého mám rád už od dětství, doplňuje už i tak senzační příběh, kde se střetnou dvě věkové generace, ale každá se chová jak by se na její věk nehodilo. ()
Každý Emo by si měl najít svou Maude :-D ()
tohle vás v klidu rozhodně nenechá :D ()
...vlastně ani nevím, co k tomu víc dodat. Film tak zvláštní, a i když trochu morbidní, tak krásný. Až na tom budete psychicky hodně špatně, pusťte si Harolda a Maude. Ono vám to vykouzlí zvláštní úsměv na tváři a příjemně vás to v té depce naladí...a nezapomeňte: If You Want To Sing Out, Sing Out. ()
Jedna z nejmilejších, nejhezčích a nejdivnějších komedií, které jsem za poslední dobu viděla. Skvělé scény, humor i herecké výkony. Třešničkou na dortu je Cat Stevens a jeho hudba. ()
Podle mě tomu nic nechybělo. Morbidní humor je podáván se zvláštní lehkostí. ()
Dozvuk šedesátých let, fascinovaných individuální svobodou a současně úctou k harmonii všehomíra :-) Pokud jde o komediální stránku věci, nečekejte žádnou morbidní řachandu, na jakou by to mohlo vypadat z popisů – Haroldovy kousky a reakce jeho schematicky napsané i zahrané matky a dalších přihrávačů jsou spíš k potěšenému pousmívání než k nevázanému řehotu. V první části jsem tím byl až trochu zklamaný, než se ukázalo, že to všechno je jenom kulisa k velice křehkému a citlivému postupnému vykreslování charakterů a vztahu dvou hlavních postav a hlavně k silnému filmovému „přitakání životu“, kupodivu včetně jeho temnějších aspektů. — Člověk se samozřejmě předem neubrání přemýšlení, jak se tvůrci vyrovnají s fyzickou stránkou takového vztahu – nebojte se, vyrovnají, a to s vkusem. Snad neprozradím příliš, když napíšu, že moment, kdy na vás film ústy mluvících hlav psychologa, vojáka a kněze vykřičí všechny vaše potenciální výhrady, aby se vzápětí střihlo do teplými barvami prozářené narozeninové sekvence, je naprosto odzbrojující a pro mě asi nejsilnější z celého snímku. ()
Sprvu keď som si čítala obsah, vravela som si: ú, tak to bude divné, ako by to mahli natočiť, aby to nevyznelo úchylne...No toľko vtipu, alebo ak chcete čierneho humoru, nadľadu, nadčasovosti, dojemnosti, nespútanosti, rebélie chuti do života a zároveň veľkých životných právd, to sa nevidí len tak v nejakom filme. Stále keď si na ňho spomeniem, hreje ma pri srdiečku, osobne ja z neho čerpám silu žiť v tomto svete plnom netolerancie a nerešpektovania tak, ako ja cítim - nehľadiac na to, čo si pomyslia ostatní. Extrémne krásna je pieseň, ktorú môžem počúvať dookola, no a samozrejme sú pre mňa nezabudnuteľné Haroldove fake suicides - MUST SEE. If you want to sing out, sing out, if you want to be free, be free, theres a million things to be... ()
Reklama