Režie:
Til SchweigerKamera:
Christof WahlHrají:
Til Schweiger, Johanna Wokalek, Steffen Wink, Alexandra Neldel, Nadja Tiller, Mark Keller, Imogen Kogge, Axel Stein, Armin Rohde, Michael Mendl, Jürgen Vogel (více)Obsahy(1)
Nick Keller (Til Schweiger) nemá v životě na růžích ustláno. O práci přichází jak na běžícím páse a jeho rodina, především jeho nevlastní otec Heinrich (Michael Mendl) a jeho bratr Viktor (Steffen Wink), ho považuje za úplného budižkničemu. Jen jeho matka (Nadja Tiller) ho ještě nezatratila. Jako poslední šanci mu na úřadu práce dohodí místo uklízeče na psychiatrické klinice, kde díky jeho nepozornosti jeden z pacientů vypije půl láhve čistícího prostředku a kde se mu také podaří na poslední chvíli zabránit tomu, aby si mladá Leila (Johanna Wokalek) vzala život. Ani jedna z těchto události nezůstane bez následků. Nick dostane padáka a je úplně na dně. Leila pak svého zachránce potají sleduje a večer stojí před jeho dveřmi, v noční košili a bosá. Nick se své pronásledovatelky snaží zbavit, ale marně. Leila se rozhodla, že už s ním zůstane navždy. Nick, který ve svém životě ještě nebyl za nikoho zodpovědný, a Leila, která vidí svět užaslýma dětskýma očima, se vydají na cestu k Nickově rodině, Nickův bratr Viktor se totiž žení. Během této cesty se tento neslučitelný pár musí společně prát se životem, což je čím dál více sbližuje (lenuse)
(více)Recenze (177)
Silnej film, kterýmu byste nejradši zapomněli vytknout místy slabší scénář. A těm co jako já a Leila nenosí boty ho nemůžu nedoporučit :-) ()
Dojímavá historka, jejíž prvoplánovitosti se celou dobu zuby nehty bráníte, aby vás stejně pohltila plnými doušky a zanechala ve vás na pár dní něco, co přesně ilustruje, jak silným médiem dokáže film občas být. Schweiger pokulhává jako režisér, ale to, co chce říct, stejně nakonec s úspěchem řekne. A i přes ten nucený dovětek "po osmi měsících" se mu to podaří barvitě, stylově a po emocionální stránce velmi silně. 70% ()
Barfuss Frau – německé synonymum pro Rain Mana. Místo autistického Hoffmana naivní bosonohá dívka, která, když něco vyhraje, nejprve se raduje a až poté ptá, co vlastně vyhrála. Místo zasmušilého Cruise zde postupně vyměkává neméně seriózní Til Schweiger, který nedokáže nesmělému šarmu oné slečny vzdorovat příliš dlouho. Otázkou je, jak dlouho dokáže nasládlé story plné patosu vzdorovat divák. Je těžké jí odolat. Je snadné zjistit, že pod líbivým povrchem se nic moc neskrývá. Mnoho krásných obrázků, které přinejmenším na několik minut uvíznou v paměti, dva herci, kteří si postupně získají sympatie a ohromné množství poslouchatelné muziky. Tou si Schweiger režisér vypomáhá, když už Schweiger scenárista ani Schweiger herec neví, co si počít. K čemu dochází poměrně často. Když chce vyjádřit kontrastnost povahy Leily a Nicka, vyjádři ji hudbou. Když chce, aby byla scéna opravdu dojemná, bez ostychu na nás vyrukuje s neodolatelným Hallelujah Jeffa Buckleye atd. Není snadné podobný film zavrhnout, ale není právě snaha o naprosté vyeliminování tohoto pocitu důvodem k němu? Til Schweiger se projevil jako velice schopný režisér – epigon (z německých filmů jmenujme alespoň Princeznu a bojovníka a Klepání na nebeskou bránu). Mnoho vlastního nepřináší, je to nutně důvod jeho debut odsoudit? Vsadil na jistotu a natočil dojemný příběh o dvou lidech, v jejichž životech hraje důležitou roli vztah k matce, k jeho „podbarvení“ si vybral pravděpodobně svou oblíbenou hudbu, velice pěknou a silné emoce vzbuzující. Ke konci mu sice znatelně ubývá síly a nápadů a být celý film o půl hodiny kratší, prospěje mu to, síla vlny pozitivní energie, jež mě zcela převálcovala v samém závěru, však byla neobyčejná. Na debutanta více než neobyčejná. 70% Zajímavé komentáře: Visáč, MilesTeg, hudy78 ()
Fascinovala mě Tillova fascinace teplejma barvama. Ten film vlastně není barevnej, ale žlutej. Beru však v potaz fakt, že my tady nehodnotíme teplotu barev, ale film a ten se hodnotí dobře. Děj je založen na skvěle napsaných postavách, hlavně Leilu nelze než nemilovat, prdelku jednu bláznivou, ani ne tak za její bezelestnou upřimnost (i když to taky), jako za její nádherné vyjádřeni pocitů v koupelně blázince, tenhle dialog měl v sobě srdce jako hrom. Film nepostrádá zábavné i dramatičtější momenty a s přehledem si dokáže udržet pozornost, ale ta nejpodstatnější velična je tlukoucí srdce, který jsem z filmu slyšel. ()
Til Schweiger, nejenom že je schopný herec, on taky v Německu vydává velice pěkné filmy. Tady v tom případě ohraný téma, ale tak jiným způsobem, že se na to nechá koukat. Je to ale spíše drámo, než komedie. To ale většinou u takových filmů stejně bývá. ()
║Rozpočet €4,7milióna║Tržby Celosvetovo $14,000,000║ ()
Dobrej romantickej film z Německa. Sice ta věta zní trochu jako protimluv, ale je to tak. Když tam ta bláznivá holka téměř na konci brečela ve sprše, tak jsem byl dojat. ()
,,NEJDŘÍV MI JÍ BYLO LÍTO. CELÝ MŮJ ŽIVOT NESTÁL ZA NIC, JAKO TEN JEJÍ. ALE TY TŘI DNY, KTERÉ JSEM S LEILOU STRÁVIL, BYLY TY NEJKRÁSNĚJŠÍ V CELÉM MÉM ŽIVOTĚ.…“ /// Til Schweiger tentokrát na téma ,,MŮJ ŽIVOT S BLÁZNEM“. Naivní příběh se zvláštní romantikou. A možná to prej má bejt i komedie. Pravděpodobnost konání postav je … – nebo mi snad chcete říct, že jste schopní sebrat holku z Bohnic a … aha, tak jo, na chování postav seru… Ale ta NAIVITA! Navíc tohle kurva není role pro Johannu Wokalek. (Není!) Připadá mně v týhle postavě jako ufon ztracenej v galaxii. Taky to jejich ,,přátelství“ mě vůbec nerajcuje. Ani, když hraje srdcervoucí cajdák a Leila prožívá nejkrásnější den svýho života. Ta podbízivost divákovi je hnusná! Možná kdybych byl víc holka… /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Ještě nejsem úplně přesvědčenej, že ta holka z Bohnic by mohla bejt tou pravou. 2.) Jsem romantik. Za každou cenu! 3.) Thx za titule ,,Sermonizer“ a ,,iqtiqe“. /// PŘÍBĚH **** HUMOR * AKCE ne NAPĚTÍ ne ()
Tak tohle me fakt mile prekvapilo. Pribehove to je sice omletej pribeh, kde se da docela dobre odhadnout, co pride dal, ale konec je docela originalni. Ale tady tak ani nejde o pribeh, ale o naprosto pohodovou atmosferu, obcas dobre davkovanej vtipek a to cely s paradnim Tilem, kterej to zvlada herecky i rezijne a jeste lepsi Wokalek, ktera tu nevim proc neni mezi hercema napsana a to vse podbarveny peknou hudbou a s divnym zlutym filtrem. ()
Již delší dobu mám v plánu dovolenou v blázinci za účelem odpočinku, ale nyní se tam vyloženě těším, protože by tam na mne mohlo čekat skvělé stvoření s nejvykulenějšíma očima na světě. Mně se něco podobného samozřejmě nemůže stát, ale nejsem závistivý, takže mne hodně bavilo sledovat Leilino objevování světa mimo léčebnu a nebýt několika trapných okamžiků, kdy jsem se za Nicka musel stydět při jeho naparování před rodinou, tak bych s plným hodnocením neváhal. Zejména proto, že jsem si nadšeně pomlaskával u hudby, která ke každému záběru sedla jako čelní zaměřovač k Mercedesu. ()
Tenhle německej film mě naprosto dostal. Byla to prostě nádhera, sice je příběh mírně neoriginální, ale to vůbec nevadí. Til Schweiger prostě zase záválel a to hned na dvou frontách, jako režísér celej film skvěle vyvážil, i když přece jenom mi přišlo, že malej kousek mu trošku haproval, ale nakonec to zvlád a hlavně zaválel jako herec, kdy byl fakt skvělej, ale na Johannu Wokalek, stejně neměl, ta v roli Leily byla famozní. Těch 5* prostě dát musim ()
Tila Schweigera som spoznal v akcnom krimifilme Strelci na uteku ako chladnokrvneho zabijaka bez stipku slova vo vedl.ulohe. Ale ze dokazal natocit a hrat hlavnu ulohu v drame s komedialnym nadychom, tak to uz ma milo prekvapilo. Cely film ma bavil, mal zaujimavy spad, jedine v strede filmu akosi spomaloval dobre rozbehnuty dej, pri ktorom som sa trosku nudil, ale film sa oplati vidiet. ()
Prvoplánovité. Povrchní. Nereálné. A to nejhorší - německé! Ovšem též něžné a poetické až k pláči. Já samozřejmě nebulím, nejsem holka, alespoň od pasu nahoru, takže jsem se cynicky šklíbil, až mi rozštěpy obou rtů splývaly s ušními karfioly, ale já jsem dokonalý. Vy si možná uroníte. ()
Dvě velká WTF včera 19.01.2010. 1) Til Schweiger je režisér? Til Schweiger natočil drama a sám v něm hraje hlavní roli? Til Schweiger natočil drama, sám v něm hraje hlavní roli, a film je hodnocený vysoko nad průměr? Tak to musím vidět! 2) Jak se bastardovi z Hanebných panchartů k čertu povedlo vybrat tak perfektní soundtrack, že ačkoliv většina skladeb do snímku na první poslech totálně nezapadá (dramatické okamžiky doprovází často napůl optimistická hudba), dělá mu nezapomenutelnou atmosféru? Něco tak příjemného pro uši v kontextu s filmovými okénky jsem slyšel naposledy u (500) Days of Summer! A o čem to vlastně celé je, jaký z toho mám pocit? Jednou větou: úsměvné drama s dvěma skvělými herci, dojemným příběhem a nezapomenutelnými scénami, které ve mne bude dlouho doznívat. Ústřední melodie na klavír je dokonalá. Schweigere, já to nechápu, ale tímhle filmem jsi si mne získal snad více, než Cameron Avatarem. Ať se snažím sebevíc, větší zápor nevidím. Ne, že bych nechtěl. I´m watching You from now, Til! ()
TV/// Obsazení 8/10 Děj 9/10 Hudba 8/10 Efekty 7/10/// +Til Schweiger a ve vedlejších rolích se mihne Axel Stein a Mark Keller, velice příjemná hudba, krásná chemie mezi hlavní dvojicí, ani délka nevadila -snad jen mi to přišlo trošku prvoplánované, hlavně je to znát na hudební složce/// Nádherný snímek, který mě hodně dojal a moc se mi líbil. Strhnul mě hned od začátku a užíval jsem si každou minutu. Prostě úžasný filmový zážitek./// Celkem 82%/// ()
Německý film a takové příjemné překvapení. Příběh balancuje úspěšně na hranici uvěřitelnosti, emoce si udržují míru vkusu, sem tam humor, nechybí nečekané obraty v dějji. Někdy jsem měl pocit, že vtípek se malinko přitahuje za vlasy, občas se mi nějaká sekvence zdála přece jen trochu tvrdě lámaná, proto ubírám jednu hvězdu; ale raději bych jen její 1/2. Opravdu to stojí za podívání. ()
Milá, pozitívne naladená komornejšia drámička so skvelou J. Wokalek. Prvý krát som ju zaregistroval v Pápežke Jane (2009) kde na mňa urobila veľký dojem, takže som sa tešil hlavne na ňu. A musím konštatovať, že bola skvelá. Postava Leily, duševne utrápenej a krehkej pacientky psychiatrickej liečebne, v jej podaní dostala úplne iný a hlavne prirodzene pocitový rozmer. A aj keď film nemá vyrovnané tempo, je tu možné nájsť pár veľmi pekných emotívnych scénok, ktoré chytia za srdce. 80/100 ()
Má to pár dobrých momentů, ale během celého filmu nás provázejí obrovské logické ďoury, místy nepříliš přesvědčivé výkony (naproto chybí i jakákoliv chemie mezi hlavními představiteli) a Naboso se snaží být natolik "jiná" romantika, že mě nedokázala přesvědčit o tom, že by se něco takového mohlo stát. ()
Bonus: Zaplatím ti, když mi ho teď vyfoukneš... Vypůjčit si z blázince pacientku a natočit s ní film byl geniální nápad. A primářka je fajn baba, že to filmařům dovolila, hned bych jí za to dal pusu, bréce staré... Docela dementní nápad ovšem byl tu bosou holku pustit na výlet s chlápkem, který je idiot a lúzr (a mě v té roli strašně vadil). Když to jediné smysluplné, co se mu v životě zatím podařilo dokázat, bylo udušení důstojníka gestapa vražením ruky v pěst hluboko do krku. A poté klidně obsadí sám sebe do role citlivého ztroskotance. Tak se nedivte, že jsem se o Leilu celý film strašně bál. A i když mám tolik rozumu, abych se do ní taky nezamiloval (ale bylo by to tak krásné...), rozhodně mi jí bylo moc líto. Obzvlášť když jsem věděl, že jednou to natáčení filmu stejně musí skončit a ona se bude muset vrátit zpátky do ústavu, ke své židli a svému pásku od županu. Škoda. Nejraději bych si zjistil adresu té léčebny a rozjel se za ní teď hned, abych jí aspoň dal pusu, byť jen mezerou mezi železnými tyčemi plotu ústavní zahrady. Ale protože jsem realista, neudělám to. Nechci jí tím ještě víc ublížit. Filmu bych kvůli ní dal i všech pět hvězd, ale jí by to stejně nijak nepomohlo. Ona by určitě jen natáhla ruku přes zamřížované okno a zkoušela ty hvězdičky vysadit zpátky na oblohu... ()
Pro mě osobně nevýrazný a zbytečný film, ve kterém mi skoro všechno přišlo protivné - herecké obsazení, postavy a jejich dialogy, mdlá režie i hudební doprovod (vyjma velmi pěkné ústřední melodie). Za sebe nemám problém napsat, že hezounek Til Schweiger je všechno, jenom ne dobrý herec - och bože, koukat na jeho stále stejný obličej by snad muselo uspat i mrtvého. Spíše nepěkná - než naopak - Johanna Wokalek mi pro změnu vzhledově strašně připomínala jednu moji kamarádku, což samozřejmě není její chyba, ale osobně mě to hrozně vyvádělo z míry. Obecně ale za největší slabinu filmu považuji scénář, který je... och bože, prostě tak nějak podivně splácaný ze všeho, místy nakročený ke komediální rovině, místy k vážné, aby ve výsledku nebyl ani jedním - film je to zoufale nevtipný i nedramatický - dvouhodinová stopáž je zde skoro bez konce. Film mě mě nadchl pouze krásnou - ale vážně KRÁSNOU - kamerou, díky níž se dalo vydržet na to v dnešní ranní kocovině koukat (ne že by nedělní válení v posteli u filmu nemělo něco do sebe, ale zrovna v tomto případě z toho mám dost pocit promarněného času). Kdybych film viděl v lepším rozpoložení - a hlavně v kině a v původním německém znění s titulky - asi bych hvězdu přihodil. Takto za mě slabé tři hvězdy. ()
Reklama