Režie:
Vincenzo NataliKamera:
Tecuo NagataHudba:
Cyrille AufortHrají:
Adrien Brody, Sarah Polley, David Hewlett, Delphine Chanéac, Brandon McGibbon, Simona Maicanescu, Abigail Chu, Doug HictonVOD (1)
Obsahy(3)
Genetičtí inženýři Elsa a Clive tajně provedou experiment, jehož výsledkem je kříženec člověka a zvířete. Je to úžasné a podivně krásné stvoření, které by mohlo v moderní medicíně způsobit revoluci, pokud ovšem předtím nezničí lidstvo. Clive (Adrien Brody) a Elsa (Sarah Polleyová) se specializují na propojování DNA různých zvířecích druhů a vytvářejí tak fantastické nové hybridy. Nyní se chystají k experimentu, jehož výsledek by mohl způsobit revoluci ve vědě a medicíně, hodlají totiž propojit zvířecí a lidskou DNA. Farmaceutická společnost, která jejich výzkum financuje, jim však experiment zakáže. To ale zvídavé genetické inženýry nemůže zastavit, Clive a Elsa se přesunou do podzemí a kvůli své ctižádostivosti riskují kariéru. Výsledkem experimentu je Dren, úžasné a podivně krásné stvoření, které je neobvykle inteligentní a nečekaně fyzicky vyvinuté. Dren předčí jejich nejdivočejší sny. Ovšem jak roste a v abnormálně zrychleném tempu se učí, hrozí, že se její existence stane nejhorší noční můrou... (HBO Europe)
(více)Recenze (438)
Nataliho štýl mám rád, ale tento podivný hybrid mu nevyšiel. Akoľvek sympatická je mi snaha dostať z béčkovej zápletky niečo viac, pár dobrých scén ešte fungujúcu atmosféru nevytvorí. Naviac ak miesto znepokojenia a hlbšieho zamyslenia výsledok občas vyvoláva skôr neveriaci údiv a nechcený úškrn, niekde asi bude problém. ()
On to je opravdu tak trochu spletenec poměrně laciných žánrových motivů a la Mutant, ambiciózních vědců a snahy udělat z toho pulpového tématu něco, co se tváří seriózně a stojí bezmála na půdě artu. Musím říct, že mě tahle symbióza moc nepřesvědčila, ona ta mutantka vypadala dost brakově a všechny ty sexuální vztahy mezi hlavními protagonisty byly tak nějak laciné. Je to ale slušně herecky obsazené, se zajímavou trikovou stránkou, nicméně Cronenberg kdysi točil podobné filmy zajímavěji, úchylněji, provokativněji. Celkový dojem: 55 %. ()
Víte, co mají společného 15ti-letá dívka a 16ti-letý chlapec, kteří si dopřejí v keřích za diskotékou sex trvající 35 vteřin i s rozepínáním poklopce a neetický experiment dvou nezodpovědných vědců? Za 9 měsíců, či dříve z toho může vzniknout uvřískaný, věčně hladový kazišuk, co přinese kupu starostí a obrátí všem dosavadní život naruby.. No, a zrovna tady ti dva vědátoři stvořili hybrida Sinéad O´Connor a vánočního krocana, co si na hlavu narazil Mr.Bean a ten sebou přinesl typické rodinné problémy jako zmatené dospívání, soulož s otčímem, změna pohlaví, Oidipův komplex, soulož s matkou, otčímvražda a tak dále, však to znáte z domu.. Nataliho film není žádný zázrak, ale nelze mu upřít neortodoxní námět i zpracování, z kterého musí mít třeba takový Cronenberg dozajista radost. Ti inženýři zmítaní mateřskou touhou si ale měli jako první raději pořídit psa.. ()
Natali je jeden z tých maniakov, ktorému sa darí točiť nezávislé filmy s poriadnou dávkou science fiction tak, aby aj za málo peňazí nevyzerali gýčovito a lacno. Týmto filmom to opäť potvrdil. Starostlivo poskladaný príbeh možno neovplýva najoriginálnejším nosným príbehom, ale dobrí herci a atmosféra dusná, miestami priam psychologicky horrorová dávajú divákovi pocítiť, že nepozerá každodenný rutinný film. Aj keď som mal síce miestami pocit, že Natali točí postupujúcimi minútami úplne bezhlavo a netuší kam ho príbeh vlastne dopraví, tak výsledný dojem bol viac než komplexný a ucelený. 80%. ()
Splice mohlo být velmi originální sci-fi, v jeho dráze ho však brzdilo průměrné zpracování i slabý a nevyužitý scénář se spoustou ohraných klišé a frází. Adrien Brody je asi jedním z nejvýraznějších "bodů" filmu, Sarah Polley je příjemná a Delphine Chanéac coby hybridní kříženec mi zase nějakým způsobem připomínala Millu Jovovich v Pátém elementu. Už od určitého momentu mi bylo jasné, že Adrien a ten tvor, který v průběhu děje velmi zkrášlí, na to stejně vlítnou. Stejně jako mi poté bylo jasné, kdo se poté objeví ve dveřích a přistihne je "in act." Následuje partnerský konflikt a přesvědčování a celý film nakonec vygraduje velmi zdlouhavou závěrečnou bitvou v lese. Splice rozhodně mělo velký potenciál, tvůrci si z něj však vzali jen základ, ozvláštnili ho nějakými prvky a přidali klišé. Zbytek vyhodili do koše. Jaká škoda. ()
Kde končí věda a začíná hraní si na boha? Omlouvání si a lhaní si do kapsy, že když ne MY, tak někdo jiný zcela určitě. Další návrat do 80 a 90 let - Nataliho malá, milá noční můra drnkající na dramatičtější notu, protože zde skutečně není čeho se bát, jen onoho osobního fatálního selhání a boj s všudypřítomnou a vlezlou minulostí, přítomností a nejasnou, byť podvědomě temnou budoucností - a kdo by opovrhl jedním vlastně vyšlechtěným mutantím trenažérem →DREN← ( zaručeně hit budoucích Vánoc ) suplující rodičovství. Může být žena týraná v dětství dobrou matkou? Tohle snad ani neměl být horor, ale alegorie. Natali selhal? v řadě věcí, ale pořád jeho film dokáže mrazit a vršit na sebe pěkné obrázky, zajímavé nápady a i na ty úchylnosti nakonec dojde řeč ( mutantí sex na několik způsobů a v obrácených gardech, kdo by to byl od SPLICE čekal ). Guillermo Del Toro je z celku cítí víc, než by se možná slušelo. Jen, kdyby expozice netrvala hodinu, po níž následuje obrovský rozjezd a velmi brzký konec ( syndrom Já, Legenda ) s poměrně milým twistem na závěr. Ale i přes to, je SPLICE ukuchtěno z mně chutnajících ingrediencí a končící velmi podobně, jako jeden devadesátkový horor. Takže sympatie a u mě dobrý. ()
Atmosférický a výborně zahraný psychologický thriller se sci-fi prvky, ale bohužel s námětem trochu nedotaženým. Od celého příběhu jsem totiž očekával trochu víc. I když vztah mezi hlavní dvojicí byl celý film budován skvěle a celý film se buduje celkem dobrá atmosféra, tak to plyne celé docela pomalu a navíc do dosti tupého finále, které jako by vypadlo úplně z jiného filmu. Ten u mě pohřbil i celou tu poctivě budovanou atmošku. Ale i tak se jedná o docela zajímavý přírustek do žánru. ()
Můj táta mi vždycky říkal, abych nedělal žádné experimenty! ()
Ale jo, na jeden večer, kdy nic lepšího na hororo-scifo poli se nenajde, člověk od toho nic nečeká a je zrovna v benevolentním rozmaru, se to dá. Vyskytuje se tu klasickej zádrhel, kdy obsah, plakát i název evokujou scifi-horor o mutantovi a ve výsledku se jedná o dost divnej rodinnej film s mutantem, kterej - a je možno to brát jako SPOILER - za celej film prakticky nikoho nezabije, a když už, tak tomu není věnovaná moc pozornost, a film, kde je mutant a nikoho nezabije, je prostě tak trochu mimo. KONEC SPOILERU. Není to ale zas taková nuda, film je to celkem zajímavej, herci patří k těm lepším, i ta herečka, co hrála mutantku, byla dobrá. Takže není vyloučeno, že to může někoho zaujmout ještě víc, než mě. (A naopak). ()
Někde mezi jednou a čtyřmi... úchylnost jak od mladého Cronenberga nakonec nostalgicky vítězí. A ten závěr je lahůdkový. ()
Pobavila ma hlavne psychológia postáv - ako boli všetci nejakým spôsobom švihnutí a čo s nimi robil vývoj udalostí. Navonok a pre väčšinu ľudí je to asi nie celkom vydarený sci-fi horôrik, ktorý sa snaží ukázať zo všetkého niečo a opajcovať kdejakú klasiku žánru - ale mne sa páčilo premýšľať nad tým, čo je pod povrchom. Či už to tam tvorcovia dali, alebo som si polovicu domyslela ;-) ()
Úplně špatné to nebylo, pákrát jsem si dokonce (příjemně) vzpomněl na Scottova Vetřelce nebo Mouchu, EXistenZ či Nahý oběd od podivína Cronenberga, ale ten nápad, že vědec s vědkyní začnou mutanta naprosto nezodpovědně vychovávat jako vlastní dítě, jsem opravdu strávit nedokázal. Příšerka pak může vypadat sebelépe (a špatná rozhodně nebyla), jenže když tomu, co se děje ve filmu, člověk prostě ani na chvíli nevěří, je všechno zbytečné. Dvě a půl hvězdy. ()
DNA je mrcha. Díky ní můžete mít dneska klidně mrně i s roztomilou vodní želvičkou. A když zavřete do laboratoře dva lačné blázny (po vědění i nezávazném sexu) genetikou se zabývající, tak to nemůže dopadnout jinak než Spletencem nepříjemných překvapení, chtíčem a touhou po krvi .. ()
První půlka 7/10 a druhá pouze za 3/10. Genetické pokusy a tajný experiment o kterém se neměl nikdo dozvědět. Výborně rozjetý film, ale bohužel strhnutý svým rozjetým a přehnaným dějem. ( Hodnocení: 5/10 ) ()
Brutal failure aneb žalostně nenaplněná očekávání. A to ani nijak přehnaně velká nebyla. Polemizování nad tím, jestli se ve Splice dá najít obrovský morální podtext, silný příběh a kvalitní dramatická linka, to nechám na ostatních. Mě zarazil přehršel debilních scén - korunu a následný záchvat smíchu všemu nasadila pecka do hlavy o větev stromu při scénce v lese. Sarah Polley hraje jako dřevo, ani Brody se moc nesnaží. Pamatuji si dva okamžiky, kdy jsem byl z filmu nadšený, to je celé. A taky se mi líbila Splice samotná, v tom se tvůrci vyznamenali. Zkrátil bych to celé na pět minut a vložil jako úvodní sekvenci před titulky jedné z epizod Akt X. Mulder se Scullyovou by tomu teprve dali tu pravou šťávu. ()
Od režiséra Kostky asi nešel čekat normální film. Nicméně, když jsem si před rokem přečetl obsah tohoto filmu, tak jsem se upřímně těšil, protože to zavánělo celkem slušným hororem. Horor se nakonec vážení nekoná, tedy pokud se jedná o vytvoření husté atmosféry. Pokud bych měl film charakterizovat tak asi jako mimořádně zvrhlý. Naši vědci příjmou výtvor svého experimentu v podstatě za své dítě, pak se s ním vyspí Brody, na závěr tvor který změní pohlaví znásilní Sarah Polley. No prostě nechutnost střídá nechutnost. Jinak povedené akční finále trvá asi 10 minut. Mutant je lepší a s Alienem prosím rozhodně nesrovnávat. ()
Spíše než horor je tenhle film vysoko zdviženým, varovně hrozícím ukazovákem, že lidi nemají fušovat Stvořiteli do jeho zaměstnání, nebo si to ukrutně odserou! Ale já ty vědce chápu, vždyť kdo by nechtěl stvořit párek sračkoidních mazlíčků s léčivým potenciálem nebo si od slepičky vychovat vlastní škorpiodinoségru, případně anatomicky zajímavě přizpůsobenou (píchací a píchatelnou) švagrovou? Závěr jsem jaksi nepobrala (kde se tamten z ničeho nic vzal?!), strach se nekonal a jakkoliv uznávám Brodyho herecké kvality, sympatický je mi zhruba jako zanícený beďar na choulostivých místech, takže jaksi nejsem psychicky schopná přehoupnout čtyřhvězdičkovou laťku. Ale film je to zajímavý, ohmatané téma posledních let je podáno relativně neotřele, divák má příležitost se hluboce zamyslet nejen nad pokrokem a morálností, efekty jsou na úrovni a navzdory předvídatelnosti jsem se nenudila. 68% Nejsem zas tak prudérní malarkeydní cimprdlich, abych tady zhnuseně házela odpady pro pár úchylných scén a sestřelila tím vyloženě myšlenkově podnětný zbytek i dobré filmové řemeslo. ()
Delphine Chanéac je tak úžasný... zvířátko. Její herectví propůjčuje raněnému kukuči předzvěst dravce a tím pádem i krásně sexy napětí kdykoliv se objeví na plátně. Zbytek filmu tvoří neustálé dohady o právu člověka hrát si s (lidským) DNA a schopnosti nést si zodpovědnost za stvořené, nicméně zajímavější je spíše mateřsko-milenecká linka. Škoda jen toho závěru, kdy se Splice promění ve splašený pětiminutový slasher (a vůbec mu to nesluší, pche). ()
Po trikové stránce bravurně zvládnutý pseudodokument o napínavé cestě za poznáním. Vědecká práce, hledání a experimenty určitě připomenou řadu filmů - Kmen Andromeda, Moucha, Vetřelec, Species...Zde několikráte citovaný Cronenberg je určitě na místě, jelikož jeho často zajímaly rozličné mutace a hledání nových forem života. Všetečná kamera a příkladná žánrová hudba pomáhají vytvářet potřebné napětí. Nelehké rozhodování o překročení pomyslných hranic a tabu se vine jako rudá nit celým filmem. Nakonec bude všechno špatně. A úplně špatně je samotný závěr filmu. Zbytečně celou vypiplanou práci shodí do škatulky obyčejného béčka. Filmy, stejně jako knihy, varující před zneužitím vědy jsou však potřebnější možná více, než tomu bylo v dobách minulých. ()
Splice je velmi nedoceněný film a pokusím se vysvětlit proč. V prvé řadě je potřeba říct, že trailery, které filmu předcházely (a které jsem viděl až po jeho zhlédnutí) jsou matoucí a snadno v divákovi vyvolají očekávání, že půjde o poměrně standardní sci-fi thriller. Ve skutečnosti Splice postupně projde několika žánry, od scífka s alieními náznaky, přes (trochu freaky) rodinné drama, až po lehčí gore. Přestože děj je docela přímočarý, může být problém přelaďovat se spolu s filmem na tóniny, na které zrovna hraje. _____ Dále, film je (hlavně tematicky) komplexnější, než se na první pohled může zdát. Kromě zjevných morálních otázek spojených s genetickým inženýrstvím zároveň podává jedinečnou výpověď o párech, které pro samé zaujetí kariérou a prací odmítají mít (normální) děti, a dokládá, k jakým (extrémním) důsledkům takové jednání může vést. Film explicitně ukazuje neochotu Elsy otěhotnět tradiční cestou a v následném riskantním pokusu jí dává dvojí roli - vědkyně a matky, přičemž není snadné říct, která z nich převažuje. Po psychologické stránce je velmi zajímavá (a nepříliš zdůrazněná) úloha Elsiny zemřelé matky, která dceru vychovávala v izolaci a upírala jí to, po čem toužila. Je fascinující poté vidět, jak chování Elsy k Dren kopíruje ten samý model, jako kdyby už samo početí takového mutanta bylo nevyhnutelným prostředkem k naplnění klasické situace, kdy dcera přejímá výchovné postupy své vlastní matky a přitom si myslí, že dělá to nejlepší, co může. Ve své tragice a realističnosti je to velice silné. Zároveň tu vyvstává otázka, kdo je tu vlastně větší monstrum - Dren, nebo vědkyně, která si v rámci ukojení mateřských pudů (a elegantního spojení mateřsví a práce/kariéry) "udělá" zmutované dítě v laborce? _____ Samotná Dren je (především od chvíle, kdy ji začne hrát Delphine Chanéac) jedním z nejzdařilejších stvoření, které kdy dopadly na stříbrná plátna - její vzhled i chování stojí přesně na hraně mezi člověkem a monstrem a není lehké k ní zaujmout jednoznačný postoj (nejen proto, že jí vlastně po celou dobu "nevidíme do hlavy"). Obzvlášť ve chvílích, kdy začne projevovat svoji sexualitu, je zároveň eroticky přitažlivá a potenciálně smrtelně nebezpečná. Nutno podotknout, že pohlaví Dren v podstatě určí Elsa, která jako o "ní" - pokud si dobře pamatuju - začne mluvit už ve chvílích, kdy jako čerstvě vylíhlá připomíná spíš penis na nožičkách. Obecně problematika "změny pohlaví" u vyšlechtěných mutantů hraje ve filmu zásadní úlohu, ale nejde o klasické transsexuální dilema uvězněnosti ducha v nevhodném těle, ale o (opakované) převládnutí maskulinního principu nad feminním - z "ženy" se po určité době vždy nakonec najednou stává "muž". Zároveň tu interakce mezi pohlavími probíhají přesně podle šablonovitých stereotypů (sameček potká samičku a začnou se pářit, sameček potká samečka a povraždí se), což ale nelze filmu vytýkat jako nedostatek, protože se tu s tím pracuje uvědoměle. Otázkou zůstává, co tím chce Natali říct. Že v každé ženě se nachází (podstatný) kus muže, který vždy eventuálně vyplave na povrch? Nebo že si jako lidé můžeme hrát na bohy, jak chceme, ale vždycky budou naše výtvory obětí našich vlastních "povahových vad", které si s sebou jako společnost neseme, a tudíž odsouzeny k neúspěchu a zkáze? Závěr filmu tuto hypotézu podporoval (pozor, spoilery!) - Else se nakonec přičiněním její vlastní kreace dostává toho, čemu se od počátku vyhýbala (plnohodnotného těhotenství), aby ale poté v rámci dalšího výzkumu a kapitalistického zpeněžení zaprodala sebe i svoje budoucí "dítě" farmaceutické megafirmě (která vědce od začátku sponzoruje). Z původního biologického spojení "žena + věda" se stává spojení "žena + dítě + korporace", přičemž finální, opakující se věta "What's the worst that could happen?" odkazuje na nevyhnutelné budoucí selhání dalšího takového experimentu. _____ Splice není jen filmem, který v rámci holywoodské produkce nabízí neotřelou práci s žánry, ale výpovědí o neodbytné touze lidské rasy překonávat samu sebe a zároveň o fatalitě takového snažení, kdy jsme - při vědomí, že děláme to nejlepší, co můžeme - odsouzeni dokola opakovat svoje chyby a chyby našich předchůdců. () (méně) (více)