Obsahy(1)
Druhý celovečerní film Petra Marka vznikl ve spolupráci s ostravským divadlem XXXH´X XO XXOXX. Oproti jeho poetickému debutu Láska shora, který rozbil tradiční příběh, vytváří film Nebýt dnešní příběh přehledný a zprvu i s očekávatelným vývojem. Trojice přátel se vypraví na osamocenou chatu, aby se zde pokusila zbavit drogového návyku. Petr Marek svůj film charakterizuje slovy: „Přibližně v polovině filmu se drogové drama rozpadne a z filmu typu Pavučina se začíná pomalu stávat film typu Což takhle dát si špenát. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (25)
Oscar 1 nominace: Výprava ()
Tohle musím vidět znovu! Sice mi přišlo, že tohle nemůžou být žádní (byť neprofesionální) herci ani náhodou (to jejich "hraní" mě celkem vytáčelo) - ale zápletka a "pointa" byly skvělé - takže...noch einmal, bitte (proč asi - no samozřejmě - v polovině jsem to v kině na chvíli zalomila - Vary 2006 byly holt náročný). ()
4,5 Pro někoho je Láska shora kultovní, ale v půli se zlomí a začíná nudit. Za to Nebýt dnešní postupně čím dál víc strhává a člověk se nemůže dočkat, s jakou pointou nakonec Marek vyleze. Do kolen mě to sice nakonec nedostalo, ale i tak se tomu podivínovi hlásím do fanklubu. Nechápu, proč mi trvalo tak dlouho se na to podívat. ()
Zaujímavé. Rozpočet: Niečo pod 3000 Kč (áno - pod tri tisíc !!!). Štáb: šesť ľudí. Forma: ručná kamera, prirodzené prostredie, kontaktný zvuk (niečo na spôsob Dogmy). Výsledok: pozerateľná komédia s viacerými polohami – od sociálnej konverzačky, cez tajomnú hru až po popri sebe jestvujúce svety. Trojica narkomanov sa ide vyliečiť na chatu v horách. Vzdialení dealerom a Ostrave plnej návykových látok, chcú podniknúť očistu ducha i tela. Narážajú však nielen na tri rafinovane podstrčené dávky drogy, ale aj na konfrontáciu so sebou samým. Prirodzené rozhovory v podaní skvelých hercov ostravskej divadelnej improvizačnej skupiny Xxxh’x xoˇxxoxx sú výrazným plusom. Dej sa zhruba v polovici láme, kedy uveriteľný úvod prechádza do sveta paralelných realít, a hoci si humor a civilnosť zachováva, divák stráca prehľadnosť v postavách a tempo príbehu sa dostáva do podivuhodnej, miestami únavnej slučky. Nadšenie, dobrý nápad, prirodzená nezakomplexovanosť ale zostala zachovaná. To všetko + minimálne prostriedky a pozerateľný film je na svete. 70%. ()
Co jste dělali celý den? – Jsme tak trošku přemýšleli. – No já taky. – Cos vymyslel? – Jsem si říkal, co budem dělat zítra. Mysteriózní skvost. ()
Není to tak vtipné jako Nic proti ničemu, ale pořád je to dost radikální. Navíc je film bizarní tím, že z pomalu budovaného fantastična, kdy není jasné, zda jde o drogové halucinace (tedy o racionální vysvětlení) nebo o nějaké prolínání paralelních světů (metafyzické vysvětlení), na konci vznikne kafkovský prostor, ve kterém postavy jasně vymezenou nemožnou skutečnost přijímají jako běžnou zkušenost (třebaže dosud neznámou) a bez obav z vnitřního zhroucení, ke kterému se původně zdají být nachýleni, konstituují novou racionální kauzalitu. Otázka je, jak by se v podobné situaci místo skupiny vystresovaných feťáků zachovalo kupříkladu kolokvium exaktních vědců. A zda by si taky podobným způsobem zkoušeli přebrat holku. ()
Moje úplně první zkušenost s Petrem Markem je za mnou! Nezaměnitelný zážitek se konal, jen se po dlouhé době setkávám s tak nekonvenčním filmem, až si vůbec nevím rady s hodnocením...? :o) Ještě někde kolem 45. minuty jsem měl téměř jasno, že Nebýt dnešní skončí v mých očích jako čistý odpad s přidaným označením „Záhada Blair Witch po česku“ – u obou filmů se mi navíc stalo, že jsem se prvních 10 minut nahlas smál skoro nad každou druhou větou či situací, než mě to brzy totálně přestalo bavit a zbyl jen těžký úděl dosledovat počínání izolované trojice vesměs otravných a nesympatických postav, natočené podobně otravnou amatérskou ruční kamerou. Měl jsem co dělat, abych to vůbec vydržel, zvláště u dlouhého míchání hrnků vrchem(!) lžičky, kdy mi z tak autenticky nepříjemného zvuku až zuby drkotaly. Jenže tady se stalo, že přes veškerou nechuť jsem se nakonec dostal zpátky plně do děje. Vztahové drama založené na vnitřním a společném boji proti drogové závislosti bylo pro mě spolu s bludným kruhem nekonečných hádek, usmíření, odchodů ze slíbené chaty a záhy opětovných příchodů do ní též občas nepříjemné, ale kdesi v polovině si mě tak získalo svou atmosférou s přidávanými mysteriózními záblesky, až mě začalo zajímat i další gradování. Napětí stále houstlo až do strachu podobného u sledování zdařilého horroru a to, co přišlo a dělo se zde posledních 12 minut, teprve nevytěsním z paměti, jak mě dané vyústění překvapilo a silně zamrazilo. Velká škoda, že SPOILER! poslední pointa s návštěvou „třetí“ trojice už nebyla natočena, jen zmíněna... KONEC ...a že závěrečný dojem zhazuje klipový úlet s nevhodnou písní v závěru (ačkoliv oceňuji z této časi jeden pěkný záběr s celou sešlostí pohromadě). Cením si promyšlenosti scénáře, účinného gradování a nekonvenčního zážitku, který v pravou chvíli na mě dokázal silně působit a poznamenat minimálně na pár dalších hodin. Mínus navzdory pointě vnímám v občasné utahanosti. [75%] ()
41st KVIFF 2006 - CZECH FILMS 2005-2006 - České filmy 2005-2006 ()
Pravda, ten nápad by vystačil maximálně na středometrážní film, ale díky improvizacím a některým improvizovaným rozhovorům (které zase ale na druhou stranu film zbytečně protahovaly) to mělo jakousi zvláštní atmosféru, ano, jako by člověk v té roubence byl s nimi (jsem si vybavil kdovíproč Hartíkov), navíc Petr Marek velmi dobře pracuje s časem (včetně těch hodin v kuchyni). Celou dobu mi lezla na nervy ta šílená kamera, ale pak jsem si uvědomil, že to taky mělo svůj smysl - ono natočit film s ... nechci spoilerovat, ale prostě není to lehké, tohle natočit, obecně, a Petr Marek z toho vybruslil vlastně geniálně. Pravda, na split screen taky jednou došlo, ale tak, že mě to spíš potěšilo. Ok, takže mi vadilo, že ten rozjezd je moc, zbytečně moc dlouhý, a pak mi vadilo, že je zvuk tak strašně nevyvážený - jednou je moc hlasitý, jindy neslyším pořádně, co postavy říkají. Navíc je v jednom záběru nahoře vidět mikrofon. I ten konec se - po odhalení karet - dá předvídat, ale zase proč ne. Líbila se mi i hra na to, jestli to třeba není drogová vize (když už ty drogové závislosti), na čerstvý začátek, a samozřejmě by bylo zajímavé, kdyby se postavy pak začaly kumulovat po desítkách, jak by to všichni řešili... Příjemný film, slušně postavený, jen mohl být kratší a ten zvuk mě fakt štval. ()
Podobně originální zápletku jsem nedávno zažila u The One I Love, ale tohle bylo natočeno dříve, takže žádná kopírka nápadu se nekoná a navíc mě to bavilo o moc víc než pozdější americký snímek. Herecké výkony možná poloprofesionální, ale o to více přirozené a párkrát jsem se i zasmála, jediné co mi na tom vadilo byla ta rozlítaná amatérská kamera, která mě při sledování docela rušila. I přesto však hodnotím směrem nahoru, už jen za tu odvahu experimentovat, což je v českém filmu stále ještě spíš vzácností. ()
Naprosto skvělé, naprosto hravé, naprosto naprosto...ústřední herecké trio bylo rovněž skvělé, celkově vtipná a neotřelá záležitost. V poslední třetině navíc s houstnoucí Lynchovskou atmosférou. ()
Dle mého soudu jsou filmy Petra Marka(kromě Protectora, protože tam dokonce někdo i hraje)na srovnatelně nekoukatelné úrovni jako Uwe Bolla. Nuda, amaterská kamera, dialogy o ničem, srkací a kvokací mezery a nejnudnější zápletka na světě. Když nad tím tak přemýšlím dokážu natočit stokrát lepší film. Stačí když vezmu kameru a natočím si svou vlastní akci na chatě s kamarády a je to mnohem vtipnější a zajímavější. Brala bych to, kdyby to bylo pojaté jako dokument o feťácích...ale tři hloupé existence tlachající o ničem??? NUDA! ()
Zajímavý poloamaterský počin, který se ale bohužel zřejmě nedostane "mezi lidi." www.unarclub.cz ()
Silné 4*. Tady vlastně jediné, co mi vadí, je amatérská kamera a amatérské herecké výkony, ale jinak jsem nadmíru spokojený. Petru Markovi jsem po Nic proti ničemu moc nevěřil, ale když jsem mezi jeho filmy narazil na něco s žánrem mysteriózní, řekl jsem si, proč ne, mysteriózní filmy jsou v Česku dost vzácná věc. A nakonec musím říct, že dobrý. Film kupodivu nenudí, funguje, má zajímavou jak první polovinu (která je dramatem o feťácích), tak i druhou polovinu (která je... nechci víc popisovat, to by byly spoilery...). Pointa sice není originální, ale je dobrá, postačí, místy i příjemně pobaví. Pak tu máme i celkem zajímavé scény, které i přes tu kameru, dokáží v danou chvíli působit zajímavě. Konec se mi taky líbil, připomněl mi jeden film, který tady úplně nechci zmiňovat, jelikož by to byl spoiler. Herecký výkony jsou vážně amatérské, vlastně jediný, kdo by nebyl v normálních filmech úplně marný, je Gerard Hudeček. Mysteriózno tu je, něco malinko už v první polovině a pak ještě před koncem filmu. Teď tu čtu, že rozpočet byl prý 3 000 korun, což je celkem zázrak, že se něco takového za takovou částku dokázalo natočit. Jako celek je to fajn filmeček, jenom musíte překousnout amatérismus. ()
S filmy Petra Marka mám jeden zásadní problém. Při sledování mám pocit, že se po mně chce, abych se stala součástí toho úžasného světa těch skvělých lidiček, co mají ta srdíčka i jiné orgánky na pravém místě, nosí svetříky a jsou takoví čistí, alternativní a intelektuální. Nebýt dnešní je jediná výjimka. Zaujal mě, bavil mě a dokonce mi připadal i příjemně sebeironický a sebereflexivní (tedy ne jako u jeho ostatních filmů, ze kterých ta sebeironie a sebereflexivita trčí jako dvě vlajky, kterými diváka neustále plácá přes obličej). ()
Byl jsem docela zvědavý na film, který bych po technické stránce zvládl cca natočit taky. Protagonisté jsou zvláštní, občas nedůvěryhodní. Zápletka sama o sobě není nezajímavá, ale zde bohužel forma zahubila obsah. Nebo jsem moc rozmlsaný? Možná... ()
Not of Today je strašlivě amatérské; jenomže stejnou měrou též zábavně podvratné, chytré a vtipné. Kašleme na kontinuitu (alespoň časovou) a hrajeme si. Dirty epic... Pěkné [dtto platí o závěrečné písni (MIDILIDI?)]. ()
19. 01. 2012 (20.); zvláštní trojce (šestice), která se neshoduje, kdy odjet domů ()
Kamera se (oproti Lásce shora) přestala třást jako osika v preorgastickém stádiu (Co je toto za blábolivec? – pozn. fds ku fds), pocitově jsme se posunuli také jinam. Úžasný svět (díky sarpele) - těch skvělých lidiček, co mají ta srdíčka i jiné orgánky (http://cs.wikipedia.org/wiki/Lidsk%C3%A9_t%C4%9Blo) - pozn. fds) na pravém místě, nosí svetříky a jsou takoví čistí, alternativní a intelektuální - vzal čas. Změna je chvályhodná. Žel k horšímu. Respektive k tomu, co už jsme někde někdy a ne jednou viděli. (Nechci prozrazovat co). A v tomto případě není opakování matka moudrosti, ale otec jemného stereotypu. A mě to neba. Tak nebudu dnešní, ale čistý, alternativní a intelektuální a těším se na nový film Marka, Matouše, Lukáše a Jana. (P.S.: Kdo najde mikrofon, má bod. P.S. 2: Ve sněmovně se už nenapiju.) ()
Ten začátek je, věřím že schválně, hrozně natahovanej. Prostě, komediální konec zvládl P.M. na jedničku, ale tu první část se mu nepodařilo udělat ničím zajímavou, dialogy jsou nudné a zdlouhavé. Vím, ale, že se lehce kritizuje, ono napsat tu úvodní hodinu tak, aby nenudila určitě není snadné. ()
Reklama