Režie:
Christopher NolanKamera:
Hoyte van HoytemaHudba:
Hans ZimmerHrají:
Matthew McConaughey, Anne Hathaway, Jessica Chastain, Matt Damon, Mackenzie Foy, Wes Bentley, David Gyasi, Michael Caine, Casey Affleck, John Lithgow (více)VOD (5)
Obsahy(4)
Když se náš čas na Zemi chýlí ke konci, je skupina výzkumníků pověřena nejdůležitějším posláním v lidských dějinách: cestou za hranice naší galaxie, při které má za úkol najít mezi hvězdami pro lidstvo nový domov. (Warner Bros. CZ)
Recenze (3 395)
[imdb: 9.0/10] | me: Úplne sa stotožnujem s komentárom užívateľa POMO, no hlavne s myšlienkou rozdeliť film do dvoh filmov a ponechať tak špičkovú kvalitu jeho prvej polovice. Tak dobrý koncept s tak výborným hereckým obsadením vo výbornom rozbehu sa veľmi smutne stratí v nesprávne vypracovanej druhej polovici a TO JE ŠKODA. Your daughter's generation will be the last to survive on Earth. You're the best pilot we ever had. Get out there and save the world. ()
Plakal jsem štěstím ()
Interstellar nabízí několik velkolepých akčních scén, kdy si připomenete, jak milujete film. Dále je tu umouněný McConaughey bez hereckého zakolísání coby milující otec a doslovné poselství, že láska prostupuje čas i prostor a rada, abychom poslechli své srdce. Ach./// Často porovnávanou Gravitaci spojuje s Interstellarem několik záležitostí jako např. intimní dějová linie vs. epická ve vesmíru, lidská touha přežít nebo velká ambicióznost tvůrce. Gravitace je však oproti Interstellaru klišovité "Earth porn". Zde vás sice také čeká nějaké to klišé, ale i několik nečekaných zvratů a dokonce jedna lekačka. Hoytema nabízí jen pár záběrů na planetu Zemi, neboť Nolan míří dál, a to až za hranice galaxie. A někdy neví, kdy se zastavit, takže téměř tříhodinová stopáž je místy znát. První třetina je relativně obyčejné rodinné drama, ale chápu 5hvězdičková hodnocení, protože třetí akt vše přehluší, já ale slabší rozjezd nezapomněla. Zvuková stopa byla v kině poněkud přepálená, ale intenzivní vibrace a dunění tak skrze podlahu doslova procházejí celým tělem a z projekce se stává de facto fyzický zážitek (start raketoplánu, únik před vlnou, dokování). Celkovému vtažení výrazně napomáhá roztažené plátno v některých scénách a burácivý Zimmer střídající se s klasicky znějící hudbou (např. v podobě jemných tónů klavíru), která připomene Kubrickův opus, byť se stále jedná o skladby HZ./// Prozkoumávání/hledání nových planet připomene to nejlepší ze startrekovských a stargateovských seriálů, absentují ovšem naléhavost a tíha BSG. Chybí eminentní hrozba, hmatatelné zlo, striktní deadline nebo alespoň vyhublé děcko. Naštěstí se režisér vyhýbá všeobjímajícím přesahům a zcela přechází i duchovní rozměr či vyšší síly, takže žádné rozhovory o smyslu existence či vzniku života zde nejsou. *Spoiler* Kromě skutečného plánu mise je překvapivým dějovým zvratem, že jsme ve vesmíru sami, čímž režisér opět potvrzuje svůj smysl pro racionalitu a realističnost, ale fanoušky sci-fi to zamrzí. *Konec spoileru* Nolan je skvělý režisér, ale už horší vypravěč. Některé pasáže jsou velmi doslovné, jiné chladné. Kýžené emoce se tak nedostavují, byť u scény, kdy si McC přehrává stará videa, začínají vlhnout oči. [IMAX, 70mm] ()
Je to perfektný dobrodružný sci-fi film od Christophera Nolana. Má výborný príbeh odohrávajúci sa v blízkej budúcnosti, kedy kvôli plesniam a prašným búrkam okrem zdravotných ťažkostí radikálne ubúdajú zásoby potravín, pričom je jasné, že ľudstvo v týchto podmienkach už dlho nevydrží a tak poslednou nádejou je nájsť mu nový domov. Keďže už dlhší čas sa v našej slnečnej sústave nachádza červia diera vedúca do neznámych miest vesmíru, kde by ale mohli byť planéty vhodné pre život, posádka vesmírnej lode na čele s farmárom, ale prvotriednym bývalým pilotom urobí všetko preto, aby ľudstvo zachránili, aj keď si uvedomujú, že svoj vlastný život musia nechať za sebou. Spracovanie je na tom mimoriadne dobre, už úvodná fáza zo Zeme je perfektne zvládnutá, získali si ma postavy a vzťahy medzi nimi, netradičná vízia postupného zániku ľudstva, pri ktorej pritom vôbec neprekáža, že to nie je predstavené globálne, ale prakticky len na jednom poli a okolí, má to také príjemne civilné čaro a ešte pár zaujímavých prvkov, takže som mal skutočne skvelý pocit, že si ma to až takto získalo už v tej nie až tak dôležitej fáze. A keď sa už dej presunie do vesmíru, tak sa je očakávane tiež na čo pozerať. Síce ma trochu prekvapilo, že tentoraz sa Nolan nepokúšal o čo na prvý pohľad najoriginálnejšie prevedenie, ale zvolil skôr taký klasické pojatie, ale to rozhodne nie je zápor, práve naopak, milo ma tým potešil a zvládol to snáď najlepšie, ako vôbec mohol. Síce toho, čo mi prišlo nelogické sa tu toho nájde viac, než dosť, ale to pri filmoch s touto tématikou vôbec neriešim, hlavne, že všetky vesmírne scény sú vynikajúce, až na časť na druhej planéte, kde mi tá potreba mať záporáka za každú cenu moc nesadla je to dejovo po celý čas výborné, ani tá jedna pomerne originálna fáza určite nesklame, práveže mi to prišlo dosť zaujímavé a hlavne je tu množstvo nezabudnuteľných a veľmi emotívnych scén, ktoré mi prišli jednoducho úžasné, obzvlášť tá posledná štvrtina filmu je ich plná. Takže tu som skutočne nadšený. Veľmi spokojný som aj po stránke akcie, tá tu samozrejme určite nie je až tak dôležitá, ale až na jeden zbytočný súboj sú všetky komplikácie, ktoré sa prihodia hlavným postavám skvelé, hlavne snaha pripojiť sa k poškodenej lodi mi svojou pôsobivosťou až brala dych. Herecké obsadenie je výborné, Matthew McConaughey ma ešte nikdy ani zďaleka takto nebavil, skvelo zvládol tú svoju civilnejšiu, ale aj dobrodružnejšiu polohu, konečne môžem pochváliť aj Anne Hathaway, nikdy som ju moc nemusel, ale toto jej sadlo, k tomu tradične skvelá Jessica Chastain, nesklamú ani Michael Caine a Casey Affleck a k tomu ešte viacero zaujímavých vedľajších postáv, tu sa nedá nič vytknúť. Réžia a technická stránka sú vynikajúce, tentoraz ma Nolan skutočne potešil, vizuálna stránka je prvotriedna, tých pár nápadov mu vyšlo a dokonca tentoraz fungujú aj emócie, čo ma pri ňom veľmi milo prekvapilo. A k tomu ešte tá úžasná hudba, Hans Zimmer ma už dlhé roky vôbec nezaujímal, ale teraz konečne vytvoril skvelú hudbu. Takže Nolan konečne natočil film, vďaka ktorému si získal môj rešpekt, až na tú slabšiu časť na druhej planéte tu prakticky nemám čo vytknúť, perfektný film, ktorý budem vidieť ešte veľakrát. 90% () (méně) (více)
Napriek nie práve stopercentnému zážitku Nolan nesklamal. Naopak - prekročil svoj tieň, pretože som mal totiž pochybnosti, či po desiatich rokoch v comicsovom svete toto nebude pre neho príliš veľké sústo, ale bratia dokázali, že spolu na to majú. Vydali sa do nepoznaných vôd, tam kde kedysi zablúdil Kubrick a je potrebné si priznať, že snímok tak žánrovo a tématicky roztrieštený by nezvládol ukormidlovať len tak hocikto. Postapo dráma s poslaním objavovania nových svetov, kde sa stretávame s čiernymi dierami, to by bolo veľa aj na Pickarda zo Star Treku. Interstellar sa v momente stal niečím, čo na filmovom plátne ešte dlho neuvidíme, podobne ako kedysi Avatar. Minimálne na audio-vizuálnu smršť tak skoro nezabudnem, nádherne vyšperkované efekty mi skoro vypálili zreničky a roztrhli bubienky. Úžasné vízie plné metafor sa vymykajú akýmkoľvek predstavám a nie v jednej scéne Nolan dokázal, že v jednoduchosti je krása. Suverenita po technickej stránke je teda jasná, krásna kamera, bezchybný strih. Réžia by však mohla byť (aspoň vo vesmírnych pasážach) trošku komplexnejšia. Možno boli tie dimenzie, rozmery a časopriestory na Nolana predsa len príliš veľké sústo a ja ako divák som sa miestami strácal. Ja viem, že myšlienkové pochody nemáme každý také isté, ale nebojím sa napísať, že niektoré scény boli naozaj príliš preexponované, s pozemských najmä tie sentimentálne. Zároveň nemôžem snímku vyčítať atmosféru, napätie, či emócie, nie vždy sa ale podarilo trafiť klinček po hlavičke. Sánka mi nepadla ani z hereckých výkonov, mnohé boli stávkou na istotu, ale aj Anne, aj Matthew už podali lepšie výkony. Za zmienku teda stoja len menšie role starých vesmírnych kovbojov Johna Lithgowa, či Michaela Cainea. Film je napriem menším nedostatkom a brutálnej stopáži zábavný a nemenej originálny. 80%. ()
Nechal jsem si komentář velmi dlouho ležet v hlavě, film jsem viděl před řadou týdnů. Bezprostředně jsem jej komentoval jen takto: "Horizont události je podstatný v tom, že za něj nedohlédnete." a úvahou o příhodnosti a samovysvětlujícím názvosloví ve fyzice, tj. horizont jako fyzický horizont, rozdíl mezi power a force a absenci téhož v češtině a tudíž daleko horší pochopitelností fyzikálních konceptů v češtině. V Interstellaru se Nolanovi podobně jako v předchozích filmech povedlo rozhýbat "emotivní reakci" diváka. A nazval bych ji asi nejvíc nostalgií. Nostalgií po tom, kdy být pilotem ještě znamenalo být průkopníkem, dobyvatelem, dobrodruhem. Ne řidičem velkého autobusu s křídly nebo skoro zbytečným osazenstvem mašiny na zabíjení napěchované elektronikou, kde jste operátorem. Nostalgií po časech, kdy Země byla méně šílená, méně přelidněná, na zdroje se tlačilo méně nadoraz a bývalo něco jako pohoda. Nostalgií po časech, kdy se vážně zdálo, že můžeme jít kupředu a ne ustupovat z dobývání vesmíru a rezignovat na velké ideály. Rodinné přesahy mě spíš rušily, snaha nacpat do všech filmů Caina také. Ale McConaughey byla sázka na jistotu, protože uhrál i poněkud chatrné scény tak bravurně, že jsem mu je bral. Koneckonců, myslím, že podstatná je ta mnou zmíněná emoce, která ve mně trvá, ne ten z velké části krokolomně vykonstruovaný děj plný deus ex-machina a nepravděpodobných souvislostí. Silný film. ()
Jeden z nejlepších filmů co jsem měl to potěšení vidět. Je zde vše co si jen divák může přát. A to bezkonkurenční příběh, několik výborných vtipů a hlášek a dokonce je možné se dozvědět i něco nového. Dále je zde spousta perfektně natočené akce a srdcervných scén, které vás dostanou doslova do kolen. Nemyslím si, že jsem nějaká citlivka, ale u lnterstellaru mi dokonce nejednou ukápla slzička. Vykreslený vztah otce s dcerou ve filmu je naprosto dokonalý a lepšího hlavního hrdinu by hledali jen těžko. Nezklamalo ani finále, kdy film dopadl víceméně dobře, ale divák stejně zůstává v jakémsi transu, snažíce se toto nadčasové dílo zpracovat. Za mě 100% a film si připíchnu mezi 10 nejlepších. ()
"Nic závažnějšího než Interstellar se ve veřejném prostoru světa ještě nestalo, a řeč není jen o filmech, ale o lidském konání vůbec." ****** Abychom hodnotili stejný film: IMAX projekce je nezbytná, kvalita, rozměry i úhel projekce jsou součástí přelomové celistvosti, originality a audiovizuální i myšlenkové působnosti snímku. ***** Je závratné sledovat svoje nejdivočejší, nejvášnivější a nejreflektovanější intuice, vhledy a úvahy přetavené do audiovizuálního příběhu s choreografií tak přesně, těsně a hladce roztančenou na vnímatelném i konstruovatelném horizontu událostí. ***** Nemá smysl tenhle absolutně revoluční počin bránit před těmi, kdo míní, že jím zůstali nedotčeni, nebo se jím dokonce cítí iritováni - svým způsobem je to naprosto srozumitelné i obhajitelné a nejde to jinak. Nemá ani smysl zdržovat se navzájem vyzdvihováním jedinečných detailů a bravur tohoto čistého, komplexního řezu možnostmi lidské realizace, bylo by to stejně pošetilé a nekonečné jako chtít ochválit planetu Zemi ve všech podivuhodných aspektech její nemilosrdné, přímočaré i rafinované podstaty. ***** Kdokoli by se nicméně cítil dostatečně zaujatý tušenou hlubinou a precizností myšlenek v onom současném, filmem o nový krok rozvedeném dialogu nad vztahem mezi uspořádáním nitra člověka a povahou vesmíru a nad tím, jak proměny vědomí jedinců o tomto vztahu určují limity realit, které jako lidstvo aktuálně žijeme, a měl by dojem, že mu chybějí některá VODÍTKA, aby něčemu v komplexitě té jemninké struktury doporozumněl, poradím přečíst si Diasporu Grega Egana a Anatém Neala Stephensona, protože tihle tři pánové -- konstelace NOLAN - EGAN - STEPHENSON, nejnebezpečněji rozzářená na současném sebeprojekčním nebeském horizontu lidstva -- ať už o sobě vzájemně vědí a svá díla uvádějí záměrně do souvztažností, nebo ne, společně rozehrávají nejodvážnější a nejkrásnější příběh o možnostech a podstatě člověka, v němž je mi ctí být živoucím aktérem a spoluvytvářenou postavou. ***** Cítím nový, a zatím nejsilnější příval obrovské něhy a radosti z toho, že tomu smím být přítomná a vlastním vědomím se na úchvtanosti téhle odysey po sebepochopení člověka podílet, a zároveň stejně silný, nebo ještě silnější smutek a stesk po všem tom blizoučkém, tušeném nesmírném bohatství našich možností, které je ještě skryté za horizontem událostí a nevede k němu zatím jiná cesta než krok za krokem úmorně v čase kupředu, třebaže začínáme společně tušit, že ho na své pouti každý celou dobu neseme sbalené v nitru a že každým tím krokem kupředu ve vnějším světě ho zároveň o jednu obruč odemykáme vertikálním sestupem po introspekci do jádra sebe. Každý sám a všichni společně. ***** Nic závažnějšího než Interstellar se ve veřejném prostoru světa ještě nestalo, pravím, a nemluvím jen o filmech, ale o lidském konání vůbec. Chvějivě vyhlížím příští krok. ****** ()
Nemohla jsem si při sledování nevzpomenout na Segruše a jeho vnitřní pocit rozpolcenosti nad snímkem, kdy v jednu chvíli nedýcháte vzrušením a v té druhé chcete utéct. Ano, byla tam ta místa pro mě jakési zbytečné strnulosti a protahovaných momentů, protože jsem jednoduše doufala v zajetí nepřetržitého napětí jako u Gravitace. No a jako správný závislák na zdejší databázi jsem si v duchu rozmýšlela kolik tomu napálím hvězd, ale že na plný počet to nebude. Jenže! ...v momentu příchodu prvního závěrečného titulku jsem si řekla "....." já si vlastně neřekla vůbec nic! Seděla jsem v křesle, oči vytřeštěné na plátno a jediné co jsem vnímala bylo mé divoce rozbušené srdce a zrychlená frekvence dechu. Čemuž přispěl i geniální soundtrack Hanse Zimmera a robot se smyslem pro houmra. K mému štěstí bylo jedenáct v noci, takže jsem si nemohla koupit ještě jeden lístek hned na další promítání, jinak bych dnes nepřišla do práce. Ta nudnější místa jako by najednou už nebyla nudná, začala jsem je brát jako překlenovací mosty z jednoho do dalšího galaktického dobrodružství, bez nichž by ten film nebyl tak dokonalý. Cítím v nich teď jistou psychologickou linku, geniálně vsunutou do příběhu. Perfektně zpracovaná vizuální stránka všech navštívených planet a červí díry, jejíž průlet do jiné galaxie a časoprostoru jsem si užívala s doslova otevřenou pusou. Samozřejmě, že ten závěr, kdy se dostal nad horizont a do pětirozměrné dimenze, byl stejně omračující. Paráda :-) ()
Pořád jsem nenašel ta správná slova, která by charakterizovala údiv a zároveň zklamání z Nolanova posledního opusu. V těch 169 minutách je bezpochyby poctivý kus filmařiny, který by ale potřeboval učesat a oprostit od řady zbytečných motivů, velkohubých gest a proklamací o důležitosti naslouchat hlasu svého srdce. Opět architektonicky skvostně navržené bludiště, které se však v mých očích začne bortit posledním zbytečně doslovným aktem. ()
Krásné. Neskutečná pocta A. C. Clarkovi. Intimní a až nečekaně komplexní příběh v obrovském měřítku, které mě znovu táhne ke kosmonautice a vesmíru. Nolan (scénárista) tenkrát pro Spielberga napsal další klasiku se sci-fi jádrem přesto důrazem na rodinu, poselstvím pro všechny výzkumníky a badatele, i obrovskou poctu žánru a jejich legendám. Spielberg projekt opustil a možná je to dobře (i když si říkám co by s vizuálem udělal Janusz) protože Nolanovi (režisérovi) se otevřela cesta pojmout celé to dobrodružství temněji. Fascinace se tak mísí s bezmocí a emocionální jízdou. Jistě opuštění rodiny dojme, ale koho k v koutku oka nešimrala slza, když viděl tu krásu Saturnu nebo zakřivení horizontu událostí má buď srdce z kamene nebo inteligenci mleté krávy. Dobrodružství s lidským přesahem, kde místy pochybujete o tom jestli to lidstvo za záchranu stojí a rozkrývání vnitřní logiky celého snímku je ryzí filmařčinou, kterou v takovém měřítku umí dnes málokdo. Pro ty co nepochopili 2001: Vesmírnou Odysseu pak slouží závěr, možná až přespříliš doslovný, ale chápu ten záměr, kdy bratři Nolanovi chtěli, aby to všem lidem konečně došlo. Někteří v tom vidí promarněnou šanci, já do nejmenší kapky vytěžený námět, který baví a fascinuje. Počátek naopak. ()
Ach jo .... Interstellar je po všech stránkách dokonaly film, technicky se mu nedá nic vytknout (praktické efekty jsou prostě parádní), po herecké stránce je to taky skvělé a režie to celé drží solidně dohromady .... tedy až do posledních cca 15 minut. Jinými slovy Prestige all over again. Bratři Nolanové by si měli najít speciálního konzultanta, který by jim měl psát konce filmů. Hmm, možná stačilo jen říct, že bratři Nolanové jsou vlastně "filmovym ekvivalentem Davida Cage". Ale za vidění určitě stojí a měl by to vidět každý, a hlavně v kině... jen nečekejte originální a chytrý konec, jen klasickou Ameriku. ()
Láska a gravitace překonávají hranice prostoru a času. Divák překonávává vztah k jednotlivým proměnným a jejich společnému výskytu v téhle rovnici. A Christopher Nolan překonává rozpor mezi léta neviděnou filmařskou sci-fi ambicí a provinčností kukuřičného pole coby budoucnosti lidstva. Přesto se u mě zařazuje se do nevelké skupinky režisérů schopných natočit auteurský blockbuster a potvrzuje, že Batmani byl spíše jen malý zkrat na jeho cestě. Navrch má Interstellar jeden z nejlepších robotických designů co znám. ()
Bratři Nolanovi jsou lidé s neobyčejnou vizí, ovšem v dnešní době už taková kvalitativní a zároveň i finančně výdělečná stálice. Mladší bratr Jonathan vymyslí a s pomocí sepíše příběh, resp. scénář a ten starší, Chris, ho převede na plátno způsobem vlastním mnoha milionům fanoušků po celém světě, kteří ani tak nehledí na film, jako na značku Nolan. Do budoucna by se to mohlo jevit jako problém, nyní však pracuje přesně jako švýcarské hodinky. Hodně se nabízí srovnání s Inception, jenže tam, kde si tvůrci mohli pomoci neprobádanými a tudíž nevyvratitelnými zásahy s lidským sněním, tam se Interstellar drží pevných fyzikálních zákonů, které samozřejmě nemohou hodit za hlavu a musí si dát pozor, aby v tomto ohledu nebyl kvůli mnohým fyzikálním nepřenostem kritizován jako loňská Gravity. Ba ne, v tomto ohledu Nolan jasně čerpá z kultovního kousku 2001 : Space Odyssey a v druhé polovině vlastně pojednává úplně o tom samém, je však jasně přístupnější masám, respektive průměrnému hollywoodskému divákovi a většina fyzikálních problémů je jasně vysvětlena, pokud je to vůbec možné. I tak se jedná film, který s klidným srdcem nemohu doporučit každému, jelikož dané téma je díky takřka 3 hodinové stopáži dopodrobna rozebíráno. Jako člověk nepolíbený teorií černých děr nemohu mluvit za tvůrce, dle ohlasů však soudím, že díky rafinované kličce (k dopočítání rovnice je třeba pohled zevnitř díry, což zkrátka v dnešní době není možné dopočítat, proto se jedná o nepříliš vzdálenou budoucnost a jednu z teorií, jak by to možné bylo, kterou však nyní zkrátka nelze vyvrátit) Interstellar z nějaké fantasmagorické fyzikální zhůvěřilosti napadat nebude a snímek si tak může lehce došlapat až k tíženým nejvyšším oceněním akademie. Jenže to stále předbíhám. Velká část filmu je o rodině, o vztahu mezi otcem a dcerou a krizi : zachráním svět nebo svoji rodinu? Talentovaný režisér jako Nolan přesně ví, kdy přitlačit na pilu a z běžné honičky kukuřicovým polem dokáže samozřejmě díky fantastickému Zimmerovu hudebnímu doprovodu, vytvořit líbivou a zkrátka epickou scénu, která člověka dokáže strhnout. Takové momenty potěší o to víc, že díky velmi nadprůměrné délce stopáže film zkrátka občas chtě nechtě ztratí tempo a utápí v řešení problémů, o kterých divák musí přemýšlet, takže takovéhle hlasité "vzbuzení" jednou za čas má svůj smysl. Samozřejmě nesmím opomenout fatastického herce moderní doby, který prakticky nesleze z plátna a je duchem celého filmu. Matthew McConaughey je nyní velká hvězda (viz článek), i když si asi většina lidí při zjištětní obsazení klepala na čelo, je to právě Matthew, který filmu prodává většinu silných emocí a dle mě skvělá volba. Christoper Nolan se samozřejmě neodváží zapnout kameru, aniž by mu na place nebyl při ruce jeho dvorní herec Michael Caine, který má tentokrát mnohonásobně důležitější roli nežli v Inception. Obsazení je samozřejmě dál obohaceno o mnoho silných hereckých charakterů, ale s tím už se tak nějak počítá, bez toho by nemohol vzniknout ten správný Nolanovský film. Na závěr bych se ještě rád vrátil k srovnání s Gravity, která na oscarech vévodila minulý rok (respektive letošní). Interstellar se totiž honosí jednou věcí...film je totiž natočen bez jediného použití zelených pláten. Tam, kde tudíž Gravity působí vypulírovaným a jasně barevným dojmem (stejně jako např po vzoru Apple bílý Oblivion) je tento kousek špinavý a takový víc realistický. Každému vyhovuje něco jiného, ale řekl bych, že tento fakt připočte většina lidí k dobru, doby nesmyslně hi-tech nóbl věciček už tu byly. PS : 70mm IMAX, samozřejmě povinnost pro fajnšmekry, pro ostatní zkrátka IMAXový zážitek obohacený o širší záběry, než je obvykle běžné. Viděno v kině 3x...90%...[6.11.2014_Půlnoční premiéra_Cinema City IMAX Flora] () (méně) (více)
Pří každé další projekci si člověk postupně uvědomuje, jak epochální a unikátní tenhle film je. ()
Po filmařské stránce naprosto ohromující a dechberoucí film, jenž vás svými emocemi, bezchybnými soundtrackem a vizuálními orgiemi zadupe hluboko do sedačky. Po té příběhové stránce to však přeci jen vyžaduje ještě jedno shlédnutí. Čím déle ve mně ale Nolanův majstrštyk rezonuje, tím větší smyl mi to ale celé paradoxně dává a i ty menší logické chybičky jsou díky bezchybnému režijnímu podání téměř zapomenuty. Jedna z nejlepších sci-fi dekády. ()
Lepší nečíst žádný komentáře a prostě se na to nejdřív podívat. Protože jsem tak nějak čekala tří-hodinovou esoterickou nudu a dlouhý mlčenlivý záběry na hvězdičky a plky o fyzice, film jsem dlouho odkládala. Až jsem se podívala a hleďme - dlouhý mlčenlivý záběry na hvězdičky a spousta plků o fyzice, ale ta nuda překvapivě nikde. Strhující a velkolepá věc, co hned od prvních scén a pomocí přímo dokonalý hudby dokáže sejmout. Ač prostě nedávám ty kecy o gravitaci atd., není to tak hrozný, že by si člověk film nemohl užít a do poslední půlhodinky jsem byla nadšená. Ovšem finále - SPOILERY - to lapení v knihovně bych ještě dala, stejně jsem měla od začátku podezření, ale co se dělo pak byla hodně nedůstojná tečka za tak dechberoucí podívanou. Matthew zajde za stoletou dcerou, řeknou si tak deset slov a on v klidu odejde a tak nějak je konec. V porovnání se vším, co se do tý doby událo, je to dost sucharský. No a ten Damon se mi tam taky moc nezdál, holt obyčejnej vesmírnej pomatenec, kdyby radši ukázali nějakou novou formu života nebo tak.... Mít to lepší konec, dala bych 5*, i tak se ale jedná o velice, velice nadprůměrné sci-fi. ()
Interstellar je nekonečně ambiciózní epos, který si nebere na paškál o nic menší látku, než legendární kantovské hvězdné nebe nade mnou a mravní zákon (lidství) ve mně - a nutno dodat, že se mu to daří brilantně většinu stopáže. Audiovizuálně (projekce v kině povinná) a emočně strhující film, s filozofickým přesahem, technicky a narativně vymazlený - to všechno na člověka křičí nová Vesmírná odysea tak hlasitě, že jsem filmu málem prominul podivně (dle mého skromného názoru) mdlý, spielbergovský konec. Téměř. Možná jsem ještě duševně nedorostl k bodu, kdy bych pochopil ten spirituální deus ex machina, kterým bratři Nolanové rozsekli svůj vlastní gordický uzlík a pokud někdy prohlédnu, budu první, kdo sám uzná svou pomalost a prohlásím Interstellar za legendu, hodnou odkazu Kubrickova a Tarkovského. Do té doby ho "jen" vřele doporučím, jakožto ačkový hollywood, podávající si ruku s oduševnělým artem. 80% ()
Mezihvězdí, název vystihuje moje pocity z filmu. V hodnocení se pohybuji mezi hvězdami a trpím tím, že nemůžu hodnotit extra jednotlivé složky filmu. Atmosféra umírajícího venkova a všudypřítomného prachu byla hutná a skutečná, děj a jeho zvrat v NASA oproti tomu působil zkratkovitě, nelogicky a nevěrohodně. Hlavní hrdina skvělý, sympatický, charismatický, uvěřitelný, prostě takhle má vypadat figura, s níž se má divák ztotožnit. Jeho dcera je jako dítě i dospělá taky výrazným kladem filmu a to ve mně podivně vyhublý a asymetrický obličej Jessicy Chastain vždy probouzí rozporuplné pocity (tím neříkám, že není skvělá herečka). Skvělé postavy pak pochopitelně jsou i otec a dcera Brandovi a samozřejmě báječný robot s úrovní humoru sníženou na 75%. Pak tu jsou postavy podružné, záporné a vycpávkové (rozumějte, podstatné postavy nemůžou mluvit do zdi, lépe vypadá, když mluví s někým). U Matta Damona si říkám, že je tak uvěřitelný, pokud hraje idioty, egocentriky, sobecká nablbla, zešílevší jedince a jiné pochybné existence a tak obtížně se k němu probouzejí sympatie, pokud hraje postavu kladnou (tohle je asi spoiler, že jo?), že ty nepříjemné postavy snad ani nehraje. Výprava byla úchvatná a pokud to takhle působilo z monitoru, na plátně by si z toho člověk jistě sedl na zadek, pokud by už neseděl od začátku, což je nejčastější poloha při veřejném sledování filmů. V otázce výpravy a časoprostorových přesunů se všichni rázem mění v odborníky, astrofyziky, fyziky, teoretiky relativity a praktiky absolutna. Já zůstala v těchto vědách nedotčená, pokud to tedy tvůrci konzultovali s kvalifikovanějšími a tvrdí, že film vychází ze současného poznání a momentálně v rámci možností ověřovaných či ověřených teorií, bez výhrad a problémů tomu věřím. Červí díru vyhlodal u Saturnu nějaký super červ, nejkratší vzdáleností mezi dvěma body není přímka ale díra, čas je jen další rozměr (jo, s tím má moje představivost problém) a do páté dimenze se dostaneme pomocí čajové lžičky a kafemlejnku vydlabaného z dýně. Na rozdíl od jiných se necítím kompetentní k tomu to zpochybňovat. Stejně tak nepochybuju o tom, že i vesmírné cesty a objevy, osidlování planet a budoucnost lidstva můžou ovlivňovat věci jako nedozírné ego jednoho člověka. Původně jsem plánovala komentář jiný. Svého času tady na profilu Interstellaru byl z mé topky pořád někdo a já vždycky v přítomných, kdo ví proč, četla Instalatér a říkala jsem si, proč jsou všichni tak fascinovaní filmem o řemeslníkovi. Přitom jediné, co jim v tomhle filmu neprasklo a nepotřebovalo opravit, byla snad právě vodovodní trubka. ()
|| Scenár: Jonathan Nolan, Christopher Nolan | Hudba: Hans Zimmer | Distribúcia: Paramount Pictures (US), Warner Bros. Pictures | Štúdio: Syncopy, Linda Obst Productions, Legendary Pictures | Rozpočet: 165 miliónov $ | Tržby: 672,700,000 $ | Ocenenia: Oscar - 1 výhra: Vizuálne efekty. 4 nominácie: Výprava, Hudba, Zvuk, Strih zvuku, Golden Globes - 1 nominácia: Hudba (Hans Zimmer). AFI A - film roku, Broadcast FCAA - Film, Mladý herec (Mackenzie Foy), Dallas-Fort WFCAA - Hudba, Florida FCCA - Kamera, Vizuálne efekty, Heartland Film - cena Truly Moving Picture, Las Vegas FCSA - Vizuálne efekty, North Texas FCA - Kamera, Phoenix FCSA - Vizuálne efekty, Hudba, Kamera, St.Luis FCA - Vizuálne efekty, VR Mackenzie Foy, Village Voice FP - Najhorší film (spolu s Transcendence) Spolu: 28 výhier a 82 nominácií || Pozor! Doporučuje sa čítať až po zhliadnutiu filmu (síce bez spoilerov)! --- Poznáte ten pocit, keď sa na niečo dlho tešíte, a nakoniec sa Vám dostane niečo úplne iné, než bolo Vašim očakávaním? Interstellar naštastie nebol úplne tento prípad, ale silno k nemu inklinoval. Nolan sa totiž definitívne odtrhol z reťaze, a stavia svôj medzihviezdny príbeh na tom, že prirodzený vývoj vzťahu k postavám a detailné, pomalé rozprávanie príbehu totálne odsúva na vedlajšiu kolaj, aby sa mohol venovať tomu "svôjmu". Prvá polovica filmu je ešte celkom ľudská, má výstavbu, stará sa o charakter, ale už tam bolo cítiť, že sa mi dostáva málo vysvetlovania. Nedozvedel som sa, prečo sa ľudia chovajú ako chovajú, a čo sa vlastne na zemi deje. Tým pádom som sa nemal možnosť emotívne prepojiť s celkom, a druhá pólka emočnú hluchotu len potvrdila. --- Anne Hathaway sa k scenáru vyjadrila tak, že ho dosť dlho nechápala, tak isto, ako zmysel svojej postavy. A to prezrádza veľa o tom, prečo ani divák nemá šancu na prvý krát Interstellar "asi" správne pochopiť a doceniť. Otázkou však zostáva, či vlastne Nolan naozaj vie, čo týmto opusom chcel povedať, alebo je to len ďalší "dokonalý trik" učinený na divákovy? Na môj vkus sa tentokrát oddialil od zeme až príliž, a i napriek trom sekvenciám, u ktorých som prestal dýchať (vďaka dokonalej syntéze záberov a hudby), som z celku cítil prevažne len prázdnotu. --- Nikto iný, než momentálne najlepšia herecká dvojica Hollywoodu by toto trojhodinové šialenstvo na pleciach neunieslo. Hlavne scénu McConaughey-ho v "Time-Machine zložke" - ak viete na ktorú myslím :) --- Keby som hodnotil Interstellar vrámci všetkých filmov, skončil by štandardne vyššie, než čokoľvek naokolo, čiže aj napriek emočnej hluchote by vrámci svojej jedinečnosti dostal 5 hviezd. Avšak vrámci filmotéky samotného Nolana je to pre mňa pravdepodobne jeho najslabší počin vôbec - približne za 3: v priemere 4*. --- Ako som to tu už nespočetný krát napísal, zážitok z filmu je vždy silno ovplyvnený aktuálnym stavom diváka, takže sa druhej projekcií určite nebudem brániť - možno bola len pre mňa nepriaznivá konštalácia galaxií... alebo mu to jednoducho tentokrát až tak nevyšlo? ?% | Cinestar Černý Most, Praha, 5.11.2014 | () (méně) (více)