Režie:
Julie DelpyScénář:
Julie DelpyKamera:
Martin RuheHudba:
Julie DelpyHrají:
Julie Delpy, Daniel Brühl, William Hurt, Nikolai Kinski, Anamaria Marinca, Sebastian Blomberg, Adriana Altaras, Charly Hübner, André Hennicke, Frederick Lau (více)VOD (3)
Obsahy(2)
Uherská šlechtična Erzebet Bathory je bohatá, obdivovaná… a obávaná. Její krása je údajně draze vykoupena krví nesčetných nevinných obětí, v níž se koupe, aby si uchovala svěžest mládí! Kam až je ochotna zajít pro lásku a kde leží hranice mezi pravdou a mýtem? (oficiální text distributora)
Recenze (99)
O hodně lepší než Bathory od Jakubiska moc se tu nemoralizuje (u Jakubiska byla Alžběta svatá) a je to i krvavé místy. Konec působí trochu divně koho by zajímalo že nějaký týpek ji miloval víc než to že byla největší vražedkyně v historii. Některé scény jsou zde podané tak jak to údajně skutečně bylo to česání železná panna a další některé jsou naopak změnéné Alžběts měla 4 pomocnice a 1 pomocníka přičemž 3 z pomocnic byly upáleny za čarodějnictví a poslední osvobozena za svědectví a pomocník byl skutečně sťat. ()
Juraj, ty kokot, čo si to spravil?! Akási francúzská flundra nakrútila takú istú kokotinu za polovicu. A ja krava dva roky fajčím sponzorov, aby som ti zaplatila vraj že film tvojho života. Pche! A to si vravel, že keď tam dostanem Franka Nera, všeci padnů na riť. Vieš si vobec predstaviť, čo ten pervezný starec chcel? No a to som počula, že ta Delphyová si tam vopchala Wiliama Hurta a to vraj ani nemusela otvorit papulu! Keby si nebol megalomanský kokot, som v hlavnej úlohe, nakrútiš to tiež za polovicu a teraz by zme mali 150 mega na dochodok!! Takto máme akorát holú riť a viěš čo?? Už ti v živote nebudem produkovať ani hovno, aj keby si na kolenách škemral. A vobec, zajtra odchádzam do Talianska za Frankom. Tento je aspoň vo vate a slúbil mi nakrútiť Borghiu - True Story! ()
║Rozpočet $8,5milióna║Tržby USA ║Tržby Celosvetovo $433,286║ Tak Jakubisková Bathory je príbehovo omnoho hútnejšia(zaujímavejšia) než Báthoryčka od Julie Delpy. Aj keď je vidieť že sa snaží ako len vie ale proste úplne to nezvláda na režisérskom kresle a popri tom si ešte odbiť hlavnú úlohu je podľa mňa slušná ťarcha, nuž celkovo to vyznie až strašne plocho. Príbeh okrem milostnej roviny takmer nič viac neponúkne, lebo už samotný začiatok ukáže že chce v niekoľkých "doslova prázdnych" úsekoch naznačiť smerovanie tejto už doslova mýtickej postavy a tak jej dospievanie ukáže v krátkych okamihoch ako z rýchliku, potom sa netreba čudovať prečo historický film trvá len niečo vyše 90minút a po dopozeraní si človek len uvedomí že nič zvláštne neponúkol, na rozdiel od Jakubiskovho filmu kde bola snaha o dosť rozumné vysvetľovanie jej činov. O podobný pokus vysvetlenia motivácii "krvavej pani" sa pokúsila aj Delpy ale u nej to je len slušný základ z ktorého sa všetka ta úmorná stavba rúca rýchlejšie než by mohla v prevedení začať pútať pozornosť, dokonca miestami príde rozvíjanie príbehu do nejakej silnej drámy "zbytočne" nechcene smiešne(hlasitý ohlas divákov v kine toho bol jasný dôkaz), k tomu aj podsunutá brutalita niektorých scén príde až moc nechutná alebo samoúčelná. Rovnako tak zaujímavý menoslov hercov(ako Daniel Bruhl, William Hurt) je nevyužitý, lebo dosť veľký priestor si necháva pre seba Julia Delpy ako Bathoryčka a ostatné postavy pri nej úplne zanikajú, len na škodu je že fakt jej postava nemá až tak čo ponúknuť aby skutočne vystužila príbeh. /videl v kine: 40%/ (videl na festivale Art Film Fest 2009) ()
„Prečo keď zasadím do zeme semeno, vyrastie strom a keď tam dám človeka, nič sa nestane?“ – „Lebo semeno je živé, kým človek ide do zeme mŕtvy.“ – „A keď ho tam dám živého?“ He-he-he. No. Takto. Učili ma, že správne použitý vulgarizmus niekedy povie viac, ako sto básní. Takže. BATHORY (2008) Juraja Jakubiska bol kurva film. Kontroverzný, rozporuplný, škandalózny. Ťažko nechal niekoho ľahostajným. V ére všedných politikov, všedných televíznych staníc a všedných moderátorov, to bolo v slovenských vodách nevídané. O rok neskôr prišla so svojou verziou o Čachtickej pani sympatická Francúzka Julie Delpyová (PRED ÚSVITOM, PRED SÚMRAKOM): režírovala, napísala si scenár, produkovala, verte neverte zložila hudbu a zahrala si hlavnú rolu. Pribrala do medzinárodnej koprodukčnej bandy Williama Hurta ako Turza (Oscar za BOZK PAVÚČEJ ŽENY) a mladého Daniela Brühla (GOOD BYE, LENIN!, DÁMY V ROKOCH) ako jeho ušľachtilého syna a výsledkom je... štandard. Tam, kde opulentná BATHORY dýchala atmosférou, sa teraz do pekných historických kostýmov oblečení pekní herci prechádzajú v pekných interiéroch a občas povedia niečo zaujímavé („Čo je väčší hriech? Vražda alebo chamtivosť?“ – „To sa čoskoro dozvieme. V pekle.“). Delpyová vlastne robila, čo mohla: dobrí herci podávajú dobré výkony (Hurt ale dostal skôr cameo, v ktorom nemá šancu vyrovnať sa monštruóznemu Rodenovi, dokonca i skúsená nahá Delpyová ma bavila menej, ako neskúsená oblečená Anna Frielová), niektoré zábery na lesy/hrady pekné (dva tri možno dokonca veľmi pekné) a príbeh už z princípu silný a nesmrteľný. ()
Jednodušší, naivnější, levnější a celkově horší verze příběhu o Bathory, která existuje jen proto, aby byl konečně doceněn Jakubiskův projekt. V téhle verzi je zajímavá pouze shodná snaha vyprávět příběh nikoli o krvelačné bestii, ale o mocné ženě, která byla ve své době výjimečnou osobností. Ale veškeré složky filmu, počínaje herci a nekonče výpravou, zcela selhávají. Hlavní dějová linka začíná až po smrti Nádasdyho a hraběnka se velice rychle stává marnotratnou stárnoucí milenkou 21letého zajíčka. Dost už bylo fiktivních milenců po boku významných ženských osobností minulosti i současnosti! Takovou scénáristickou berličkou se spíše poukazuje na bezradnost než na cokoli jiného. Dialogy navíc připomínají staré televizní klepy a nikoli život u dvora. Dále těžko mohu uvěřit zámožnosti Erzsébet, když se ve svých střízlivých kostýmech evokujících západní Evropu (kde jen je ta jemná linka mezi Uhrami zmítajícími se boji s Turky a Vídeňskou smetánkou, kterou tak přesvědčivě zosobnila Anna Friel?) pohybuje ve zcela prázdných interiérech i exteriérech. Pakliže si někdo dáte tu námahu, zjistíte, že v posledních 50 letech vzniklo o Bathory hodně balastu, ale až nyní je možné realizovat takové filmy alespoň na reálnějším základu. Děkuji tedy Julii Delpy za snahu. ()
Julie Delpy sa mi sem nijako nehodí. Ani fyzicky, ani herecky. Režisérsky už vôbec nie, filmu chýba tempo aj gule a rozpočet bol podľa všetkého pomerne skromný. Zároveň je to vo viacerých ohľadoch rozprávka plná anachronizmov a s kopou logických dier. Ktoré má však aj samotná legenda o Krvavej grófke (ako to už s legendami býva:-). Jakubisko je síce fantasta, ktorý mnohým nesadne, ale tému Báthoryčky zvládol o sto percent lepšie ako ambiciózna Francúzska, ktorá o stredovekom Uhorsku nemá ani šajn! ()
Čas nemá krásu rád... no, tak tu subjektívne pôjdeme proti názoru väčšiny. Hoci už pri úvodných titulkoch zavládla voči filmu nedôvera (tvorcovia si ani nedali námahu zistiť správny pravopis mena Erzsébet), nakoniec ma však film pohltil vďaka atmosfére, kostýmom a úžasnej Julie Delpy. K piatej hviezde nechýbalo veľa, ale predsa si nechávam rezervu. Pretože zatiaľ najhodnotnejším umeleckým dielom, ktoré sa Báthoryčkou inšpirovalo, ostáva album Cruelty and the Beast od kapelky Cradle of Filth. ()
O špetičku povedenější, než slavného sračkára životní veledílo, ale i tak pěkně upocená věc. Nejlepším kouskem na toto téma je naprosto s přehledem kreslený film Viktora Kubala. ()
Neprávem opomíjená verze příběhu kruté středověké vražednice Erzebet Bathory. Okamžitě se nabízí srovnání s verzí Juraje Jakubiska, která doplatila na své přebujelé umělecké ambice a neukočírované tvůrčí ego. Julie Delpy zastala ve svém projektu hned několik funkcí: vedle režie a scénáře si navrch přibrala i hudbu. A pochopitelně se obsadila do hlavní role, a je moc fajn, že se ze sebe nesnažila dělat (středověkou) sexbombu. Nabídne něco málo ze svých odhalených tělesných partií a nebrání se naturalisticky vyznívajícím scénám. Šikovně maskuje nižší rozpočet, takže z výpravného hlediska toho mnoho neposkytne, film tak mnohdy inklinuje k televizním parametrům. Rozhodně důležité bylo, že svůj film nijak složitě nestaví, neuchyluje se ke zbytečným dějovým odbočkám a celý příběh pojala v optimálním tempu. Do jisté míry, poměrně nenápadně, bortí zaběhané mýty panující kolem zvrhlé ženštiny, což byl osvěžující prvek. Určitě se dalo zapracovat na scenériích, které příliš oko diváka neuchvátí. Kamera ovšem byla plně vyhovující, osvětlovači svoji profesi zdatně zvládali, takže se snímek moc často neutápí ve své tmavosti. Pochmurné tendence mohly být ovšem ještě hutnější. Herci ve vedlejších rolích sice nepředvádějí mimořádně působivé herectví, ovšem k dispozici byl osvědčený William Hurt a Daniel Brühl. Výsledkem snažení je, že v Čachticích zase jednou pustili náležitě žilou. A výrobci omlazujících krémů nebudou mít co žrát. 8/10 ()
Jeden z najhnusnejších filmov, aké som kedy videl. Báthoryčka je tu za skutočnú psychopatku a aj keď sa kamera snaží nezobrazovať toho príliš, tak aj to málo stačí, aby ste boli zhnusení na poriadne dlhú dobu. To, že sledujeme vlastne iba jednu verziu udalostí, pretože "históriu píšu víťazi", na veci nič nemení. Je škoda, že film má iba niečo cez 90 minút a tým pádom aj dve ústredné myšlienky sú podané dosť polopate a celý záver príliš skratkovito. Nakoniec vám ale viac utkvejú v mysli obrazy takej trojitej popravy a zohavených mŕtvol mladých panien po týždňoch rozkladu. Všetci sa točia okolo Báthoričky ako keby bola najkrajšia žena na svete, lenže to v tomto stvárnení to Julie Delpy rozhodne nepatrí a i keď po rokoch musím skonštatovať, že je to vážne lepšie ako Jurajova verzia (tam by som dnes išiel určite v hodnotení podstatne nižšie), tak Anna Friel je čo sa týka krásy úplne iný level. ()
Mě se tahle verze líbí, skrz přehledné vyprávění pro starší známého příběhu, pro mladší méně známého příběhu. Na rozdíl od Jakubiskového filmu, kde je hodně zbytečných odboček a film postrádá spád, tak zde neokoukaní herci, příběh má tah, a já nemusím přemýšlet o nedostatcích filmu. A to mám rád...Jinak kdo se zajímá o život a fakta hraběnky, tak určitě ví, kde je hledat, a dohledá si, že její příběh je spíše lahůdka pro bulvár a senzaci, neb po ní vždy lid prahl. ()
Pri neznalosti dejín by ma príbeh celkom zaujal a preto som ani nedal nízke hodnotenie. Hlavne je to lepšie natočené ako Jakubiskova verzia. Ale pri znalosti nepopierateľných faktov je podivné, akú kontroverznú frašku si pani režisérka, scenáristka a herečka v jednom zvolila. V podstate z Eržíbet urobil poctivú katolíčku, trochu aj feministku, ktorá len sem tam niekomu podrezala žilky alebo si len tak zarezala do prsníka a strčila tam vlasy svojho milovaného, ale inak celkom pohoďáčka. Všetko navyše je len komplot. Pritom o čo viac by sa preslávila, keby z hodnovernej historky urobila hororový biják. Nič z toho sa nestalo a pritom tak skvelé obsadenie to má. Najmä môj obľúbenec Brühl tu miestami vystupoval ako by to bol herec brigádnik. ()
Celkově je to nějaké nemastné neslané, idiotsky se tu vražedné běsnění lokalizuje pouze do Čachtic a okolí (přičemž ve skutečnosti právě zde Báthoryová až tak často nepobývala, když jen na Slovensku vlastnila další čtyři výstavnější hrady a valná většina jejích obětí byla zabita na jejích maďarských a rakouských sídlech Sárvár, Keresztúr - dnes Deutsch Kreutz a Léka, nynější Lockenhaus) ale na druhou stranu se Julie Delpy docela podobá hraběnčiným dobovým portrétům a Nádasdy požírající jabko při rozhovoru s panovníkem je celkem zábavný. Vzato kolem a kolem, žádná velká sláva, ale pořád je to lepší než Jakubiskova srdceryvná pohádka o zrazené dobrodějce a jejích bylinkových koupelích. ()
Průměrný film, který nikterak nevystrkuje růžky z celé řady svých kolegů, jenž se zabývali stejným obsahem. Julie Delpy se sice snažila co nejlépe vykreslit krvavou hraběnku, všechny její starosti i slasti, ale svým výkonem (jak hereckým, tak režisérským) mě nějak zvláště neokouzlila. Místy však dokázala vytvořit docela zajímavou atmosféru a to především na začátku filmu a posléze v mučírně. Ponurá stránka tohoto příběhu je však až moc na můj vkus potlačena do pozadí a převyšuje zde romantika. Chápu že režisérka je ženská, která to chtěla hrát u diváků na city ( dokonce se i několikrát svlékla), ale já přitom několikrát málem usnul. 5/10 ()
Pseudohistorický telenovelický blábol, v porovnání se kterým je Jakubiskova o rok starší verze hodnověrným historickým dokumentem, škoda jakýchkoliv dalších slov. Jediné pozitivum filmu je (aspoň pro oko mužského diváka) krásná Julie v hlavní roli... která si mimochodem tenhle nudný a hloupý film sama pro sebe napsala, zrežírovala i hudbou opatřila. Takřka renesanční to žena. ()
Srovnání s Jakubiskovou Bathory se asi nelze vyhnout, ačkoliv oba filmy, ač tématicky stejné, byly pojaty úplně jinak. Každopádně komornější verze držící se legendy se mi líbila podstatně víc. I tady se Julie Delpy snažila vykreslit krvavou hraběnku nejednoznačně, ale rozhodně nezavírá oči před jejím řáděním, což dodává celému filmu na důvěryhodnosti. Oproti Bathory je tu ovšem horší herecké obsazení. Delpy mě svou hraběnkou neurazila, ale Anna Friel byla podstatně lepší a stejně tak tu chyběl charismatický protihráč typu Karla Rodena - nic proti Williamu Hurtovi, ale byl nevýrazný. Škoda, že neměla Delpy Jakubiskovi herce a větší rozpočet. I když bohové vědí, jak by to pak dopadlo. 60% ()
"Pravda byla pohřbena za vysokou zdí a nás ostatní už brzy pohřbí čas.." ()
The Countess rozhodně nedosahuje filmového dna jako Jakubiskova Bathory, ale na příběhu o Čachtické paní je asi vážně něco zakletého, když se stále nedaří natočit o jejím osudu kvalitní zpracování. ()
Jakubisko, Jakubisko... ()
Jakubiskova Bathory bola oveľa monumentálnejšia, no s jeho subjektívnym spracovaním som sa nedokázal stotožniť. Táto (takmer televízna) verzia mi sadla lepšie, aj keď má minimálne rovnako nedostatkov. Legendy majú svoje kúzlo a nemali by sa dezinterpretovať ako sa komu zapáči. Pre to má u mňa Julie bod k dobru. ()
Reklama