Režie:
Denis VilleneuveKamera:
Greig FraserHudba:
Hans ZimmerHrají:
Timothée Chalamet, Rebecca Ferguson, Oscar Isaac, Jason Momoa, Josh Brolin, Javier Bardem, Stellan Skarsgård, Zendaya, Dave Bautista, David Dastmalchian (více)VOD (5)
Obsahy(2)
Kultovní sci-fi dílo vypráví o mocenských bojích uvnitř galaktického Impéria, v nichž jde o ovládnutí planety Arrakis: zdroje vzácného koření - melanže, jež poskytuje zvláštní psychické schopnosti, které umožňují cestování vesmírem. Padišáh imperátor svěří správu nad Arrakisem a s ní i komplikovanou těžbu neobyčejné látky vévodovi rodu Atreidů. Celá anabáze je ale součástí spiknutí, z něhož se podaří vyváznout jen vévodovu synovi Paulovi a jeho matce, kteří uprchnou do pouště. Jejich jedinou nadějí jsou nedůvěřiví domorodí obyvatelé fremeni, schopní trvale přežít ve vyprahlé pustině. Mohl by Paul Atreides být spasitelem, na kterého tak dlouho čekají? (Vertical Entertainment)
(více)Recenze (1 622)
Nebavilo mne to. Duna má podle mne dva problémy. Ti co ji četli nemohou být spokojení s tímto koncentrátem knihy, do kterého se i přes zabijáckých 149 minut nepodařilo narvat vše. A ti co Dunu neznají, nemají šanci se zorientovat v tom obrovském množství zakuklených rasově vyvážených postav prapodivných jmen. Řada z nich pak má různé vize a vidění takže se zakuklené postavy a jména násobí čímž v tom má divák i když se snaží solidní hokej. Tak trochu jsem si vzpomněl na dobu před nějakými 30 lety (možná je to víc) kdy jsem na PC pařil jednu z mých prvních strategií Dunu. Jak jsem budoval opevněná města na skaliscích kam nemohli červi, byl naštvaný pokaždé když jsem přišel o harvester, těžil koření a bojoval o jeho zdroje s dalšími národy. Úplně slyším ten hlas ze svého prvního Soundblasteru 16 když harvester dorazil do sila - Harkonen harvester deployed! :-) Co musím na filmu ocenit je ten svět Duny. Tady nešlo nic recyklovat odjinud, vše bylo nutno vymyslet a udělat nově a originálně. Písečná města, vážky, harvestory, interiéry místností... Před tím klobouk dolů. Hudba mi tentokráte Hansi vůbec nesedla, to vřeštění té děvy v některých momentech bylo až nesnesitelné. Být císařem, asi bych jí okamžitě obětoval červovi. Neznámí herci mi tam moc nesedli a známí vlastně taky ne. Jediná jakž takž zajímavá chvilka byla ve chvilce kdy se evakuovala osádka harvestotu. Ale na 149 minut to bylo akce zoufale málo. Ve filmu chybí jakékoliv emoce, k hlavním hrdinům nemáte důvod získat nějaký vřelejší vztah. Zdejší vysoké hodnocení moc nechápu, asi je in sázet hvězdy hlava nehlava.... Dávám za 3 plivance. * * * ()
"I must not fear. Fear is the mind-killer. Fear is the little-death that brings total obliteration. I will face my fear. Only I will remain." ________ Převést komplexní mytologii kultovního vědecko-fantastického románu 'Duna' od Franka Herberta na stříbrné plátno se pokoušelo mnoho zkušených filmařů – na její nerealizovatelné produkci si zejména vylámal zuby vizionář Alejandro Jodorowsky, jelikož se v tehdejší době mělo jednat o finančně nejnákladnější filmový projekt vůbec, a verze od Davida Lynche se zase nesetkala s příznivými ohlasy. 'Duna' tak postupem času získala pověst literárního díla, jejíž převedení na filmové plátno je prakticky nemožné...... Jenže pak se jí po desetiletích lačnosti zhostil renomovaný režisér Denis Villeneuve, který realizování 'Duny' považoval jak za své životní poslání, tak za nesplněný dětský sen. A zvěsti o tom, že jde o novodobé Hvědné války, nelhaly. Nalijme si tak prosím čistého vína, a přiznejme si jedno primární stanovisko: nejnovější filmovou adaptaci románu 'Duna' lze zcela bezvýhradně považovat za plnohodnotný vědecko-fantastický epický epos, který vás svou úchvatností smetou jak písečná bouře. Villeneuve totiž natočil impozantní dvě a půl hodiny trvající ódu na velkolepost, jež má i paradoxně komorní a v zásadě minimalistickou rovinu, až z toho zrak přechází. Co zde však Villeneuve předvádí je nefalšovaný audiovizuální porno, díky čemuž servíruje tu nejčistší dávku melanže široko daleko – i proto je nutno uznat, že z hlediska filmového řemesla je tohle exkluzivní koření vskutku peprné, a nejde ani opomenout, že Villeneuve zde svým způsobem etabloval umělecký směr tzv. 'blockbusterového arthouse'. Villeneuve byl vždycky perfekcionista, tudíž není divu, že až encyklopedicky prezentuje diegezi onoho fikčního makrosvěta a její nesmírně komplexní futuristické mytologie i kauzalit prostřednictvím opulentní a hyperbrutalistní výpravy. Byť hrdinové samotného příběhu jsou víceméně archetypální, hvězdný casting je natolik sympatický, že každý si zde najde svého miláčka či oblíbence. Orientální nádech je neskutečně poutavý, divák má přesto dojem, že jeho mysl není ukotvena na planetě Zemi, ale přímo na písečné planetě Arrakis – s tímhle aspektem se samozřejmě pojí fenomenální soundtrack od Hanse Zimmera, což je hotovej balzám na (d)uši........ 'Duna' je tak v rezoluci pohlcujícím a neméně intuitivním audiovizuálním zážitkem, který vašim vjemům poskytne intenzivní orgasmus – to vše ale podráží fakt, že jde v podstatě o prolog k něčemu ještě většímu – takže přirovnání k 'Společenstvu Prstenu' je zcela na místě. Přeci jen závěrečnou replikou snímku je věta "Tohle je teprve začátek." Co víc dodat? O tak famózní adaptaci se ani Jodorowskymu nesnilo. Denis to dokázal. Frank Herbert by byl pyšnej. Lynch se může jít zahrabat. Jediný, co zbývá, je si položit zásadní otázku: Je 'Duna' epický velkofilm se vším všudy? Zajisté. Jedinečná filmová událost? Určitě. Nejlepší film roku? Ani zdaleka – takovou ambici 'Duna' prostě nemá – ačkoliv mnohá očekávání budou bezesporu uspokojena, stále jde 'pouze' o expozici k druhému dílu, u něhož se méně znalí diváci budou možná ztrácet. Tady už k čirý dokonalosti fakt chyběli jen ti Pink Floydi – před projekcí tak doporučuju ještě zkouknout dokument 'Jodorowsky's Dune' – neboli příběh o tom, jak mohla 'Duna' vypadat pod neméně megalomanskou taktovkou psychedelického mága Alejandra Jodorowskyho :))) ...... // VERDIKT: definice audiovizuální velkoleposti. Must see záležitost. 9,1 červíků z 10 // #senddunes () (méně) (více)
Nepatrím medzi fanúšikov Duny, ktorý by sa na ňu extrémne tešili. Taktiež nepoznám predlohu, nevidel som seriály a s prvého filmu od Lyncha si pamätám iba tie červy. Na Dunu od Villeneuveho som sa tešil hlavne preto, pretože takýchto serióznych sci-fi filmov je málo. Taktiež upútavky s nabitím obsadením dokázali zaujať. Keď už som spomenul to obsadenie, tak casting sa vydaril na jednotku. Chalamlet bola perfektná volba, no bavil ma Isaac, Bardem, Brolin, Ferguson a obzvlášť Momoa. K plusom patrí taktiež vizuálna stránka a príbeh. No sklamalo ma, že sa film miestami dosť vlečie a za dve a pol hodiny nedostane ani žiadne vyvrcholenie, či finále. Prvá polka ma bavila podstate viac, keďže bola nabitá hromadou vysvetľovačiek. Ta druha je zaujímavá, ale nemá čím strhnúť. Všetko podstate je už predstavené a akcia sa vyskytuje len zriedkavo. Taktiež hudba ma neoslnila a takmer som ju ani neregistroval. Zhrnuté a podčiarknuté, bavil som sa a teším sa na dvojku, no pri vyše 150 minútach som čakal väčšiu nalož. 75% - 4* ()
Filmový žrádlo roku, proti kterýmu je i poslední Bond žabí stehýnko. Chválit Dunu by byla stejně nekonečná práce jako počítat zrnka písku, takže se zaměřím na negativa: v kině byla zima. ()
Casting je presný, cítiť tu komplexný svet budúcnosti a to bez toho, aby dialógy pôsobili expozične, no najmä všetko je tu monumentálne a to vrátane dunivej atmosferickej hudby. Na druhej strane tých spomaľovačiek je priveľa. Storytelling je sám o sebe dosť pomalý, žiadanú tajomnú atmosféru by sa podarilo vytvoriť aj s o 15 minút kratšou stopážou. Síce ma to úplne za srdce nechytilo, knihu sa nechystám čítať, ani druhá návšteva kina nehrozí, ale objektívne je to pôsobivé pompézne sci-fi, aké do kín zavíta tak raz za dekádu. 9/10 ()
Filmová Duna má mnoho impozantních scén a to nejen díky vyvedenému vizuálu. Je tu zajímavý svět, ve kterém se pohybují zajímavé postavy. Bohužel je to také v téhle podobě tak trochu zvláštní slepenec a nějak jsem se do toho světa nedokázal ponořit. Nebylo špatné sledovat, co se tam děje, ale působí to také docela odtažitě, a tak jsem si k žádné postavě nevytvořil žádný vztah. Žádné jsem nefandil, na žádnou jsem neměl zlost... Maximálně jsem si říkal, že vypadají cool. Bude to mimo jiné tím, že z nějakého důvodu se spousta věcí děje v náznacích a musíme si to domýšlet... O postavách jsem se toho vlastně moc nedozvěděl. Obvykle jsem se jim něco snažil vyčíst z výrazů obličeje. Nejhorší je, že je film úplně zbytečně dlouhý. Buď z toho měli udělat minisérii, nebo to rozseknout na víc filmů, protože takhle na mě působí Duna jako film a půl. Mohla krásně skončit jedním finále s invazí, ale místo jsem se ještě musel hodinu dívat na nějaký počátek výcviku v poušti. Bylo to, jako kdyby Star Wars natočili tak, že ještě po prvním filmu uvidíte kus Impéria vrací úder s Lukem u Yody. Hodně svébytná adaptace, která má své kvality, ale bohužel mě příliš nezaujala. (6/10) ()
Jasně, mohl jsem jít již ve středu na CSFD premiéru ale tento film si žádá nejlepší možné vybavení, rozumněji co největší plátno a to má prostě IMAX. Fakt peckovní zážitek, ten ve mě bude rezonovat ještě hodně dlouho, byl to pro mě kino zážitek posledních let. Neskutečná hypnotizace Zimmerovou burácející hudbou a vizuálním zpracováním, ať už se jednalo o plavidla, krajinu, budovy, prostě top. Prostě wau a doufám, že to vydělá a dostaneme druhou část. Jsem rád, že to rozdělili na dva filmy, Duna si to zaslouží. 3D tady bylo dost ochuzenější oproti třeba BR 2049, tudíž není nutností ale to obrovské plátno ano a čím větší, tím je zážitek intenzivnější. Jen dodám, že jsem u Duny 2 a Duny 2000 strávil mládí :) Hned druhý den jsem si to dal znova, tentokráte doma na PC, mám opravdu kvalitní ozvučení, optika, DD a DTS dekodéry, THX certifikace (5.1), bohužel jen monitor a ne TV, je to opravdu polovičatý film / zážitek. Velká TV by tu bolest z absence plátna trošku zmírnila. [IMAX 3D] ()
Obdivuhodné mistrovské dílo. ()
Opulentní filmařina, dlouhá jak tejden, neustále v ní někdo zadumaně čumí a tváří se, jak kdyby mu vzali hračku, film v podstatě nemá normální dialog, ale fůru pseudomytologickych řečí, scény trvají dvojnásob déle, než by měly, příběh se dá popsat asi jako "někdo přiletěl hledat majoránku, místo toho je zmasila parta skínů a ten emák s matkou skončili u domorodců. Tečka." Chyběl mi racionální děj a tu emocionální prázdnotu neodpustim. Novodobá filmařina mě neuspokojuje, určitě ne svou opulentností. Jako nečtenář Duny jsem se samozřejmě ztratil a režisér nevysvětlil skoro nic, což je moje další výtka - nemám rád filmy, které mi dají za domácí úkol přečíst si knihu, abych trochu pochopil děj. Snažil jsem se ve filmu najít něco blízkého, s čím se ztotožnit, čím se nechat oslovit, ale kdepak, Duna nic takového nemá. Je to jen obsahově prázdná etiketa, která se bere smrtelně vážně. Tak mi zbylo jen pubertální uvažování, co to sáfra na té planetě musí bejt za matroš, že se jim dá zdunit a lítaj na to lodě. ()
Dennis Villeneuve natočil mistrovské dílo, kterým jsem se doslova kochal. A moc prosím Boha a všechna další božstva, aby měl možnost natočil zbývající druhou část. Byla by škoda, kdyby se z nádherně fantastické Duny stalo torzo. A musím přiznat, že jsem se neméně kochal pohledem na Timothéeho, který z plátna vůbec neslezl, jak jsem si vroucně přál. Jsem do něj platonicky zamilovaný. Líbí se mi. ()
8.3/10 ()
Po zhlédnutí jsem si nechala tento film rozležet hlavou, než jsem si udělala názor. Jenže i tak jsem bohužel došla k tomu, že Duna není nic pro mě, po nadšených recenzích jsem prostě čekala něco víc. Mě to zanechalo více než rozpačitou. Neznalost knižní předlohy mi působila nemalé potíže v zorientování se v novém světě/postavách a ten film mi v tom moc nepomohl, nechal mě, abych se v tom dobrou půlku stopáže topila, než jsem se rozkoukala. To by mi ale asi až tolik nevadilo, za největší nedostatek tohoto filmu považuji absenci děje, na to, že měl film přes dvě hodiny (dost přetažená stopáž, btw), se tam prostě nic nedělo. Neříkám, že to byla prostá konverzačka, ale čekala jsem něco velkolepějšího? Z celého filmu mám dojem jen, že se tam dva lidi brodili dvě hodiny v písku. Vizuálně mě to taky nenadchnulo, je to prostě poušť, to se snad ani vizuálně hezké udělat nedá. Jediné, co stojí za vyzdvihnutí je hudba a zajímavé obsazení. Jinak za mě zklamání roku. Průměrné 3*, za měsíc už si to ani nevybavím. ()
Nádherná audiovizuálna prehliadka s množstvom emotívnych a napínavých scén. Tempo mohlo byť spočiatku pre niekoho pomalšie, no mne úplne vyhovovalo. Mal som dostatok času na to, aby som si vytvoril vzťah k postavám, a keď prišlo na boj, prežíval so ho so zaťatím svalstvom. Bohužiaľ, záverečná tretina filmu trochu stratila tempo. Miesto slow motion záberov a vizuálneho pôžitku, ktorého sme si už za celý filmy užili dostatok, nás mohli tvorcovia zahltiť väčším počtom dialógov, ktoré v Dune trochu absentovali. 9/10 ()
Dokonalý začátek něčeho velkého… 10/10 ()
Příběhově naprostá kopie Lynchovy "Duny" (OK, našla jsem dvě drobné odlišnosti), akorát pomalejší a lyričtější, tzn. knižnější. Zmatená jsem nebyla, kdybych se ale s "Dunou" nikdy předtím nesetkala, byla bych nejspíš zmatená hodně. Na pohled pěkné, kakofonická hudba je taky cool, herci ale nemají, co hrát, a v závěru jde JEN o kino-film na jedno zhlédnutí. Mimochodem, proč je z Liet Kynese žena, a proč tam Baron nemá chlapečky? Než záporný gay, tak raději vůbec? F*ck the correctness. ()
Tohle si ten holomek ani nezasloužil. Nejlepší film , daleko promakanejsi než Blade Runner. A proč Daniel Landa hraje zaporaka ? ()
Nechytá sa ani verzia od môjho obľúbeného režiséra D. Lyncha. Neskutočné, ako mi toto scifi dokázalo zaliezť pod kožu. Dejová linka nenudí, záporáci vyzerajú rozkošne záporácky, klaďasi to zase nepreháňajú, casting fajn a výprava priam nádherná. Zo všetkého musím vyzdvihnúť najmä hudbu, ktorá ma dokázala dostať až do akéhosi ezoterického tranzu. Silný atmosferický zážitok, Villeneuve je pán. 12 Oscarov prosím. ()
Předem si dovolím malou, ale důležitou poznámku: Duna patří na co největší plátno, v obýváku vám adekvátní zážitek nepřinese. Denis Villeneuve je nesmírně talentovaný world builder a ponoření do jeho filmových světů je pokaždé velkým diváckým zážitkem. Jako čtenář předlohy jsem však do Duny šel už předem s tím, že jsem ochuzen o dějová překvapení, a tak jsem mohl cenit zejména technické zpracování, tvůrčí představivost a hlavně zručnost ve vyprávění příběhu, který je mi už znám (v čemž třeba Lynchova Duna pokulhávala). A to vše zde rozhodně funguje na špičkové úrovni. Největším frustračním elementem tohoto snímku tak zůstává jen aktuální otazník nad pravděpodobností vzniku druhého dílu a uzavření celého příběhu. Čímž se vracím ke své první poznámce: Čím víc lidí uvidí Dunu mimo kino, tím více se rozevírají nůžky od vzniku kýženého pokračování. Teď je tenhle příběh plně v rukou diváků a potažmo studia, u nějž je otázkou, zda by bylo ochotné dotovat málo výnosnou ságu jen na základě pozitivních ohlasů. ()
Jak se dívat na film podle knihy, jejíž příběh znám jako vlastní boty? Jedině tak, že budu obdivovat dokonalé zpracování a bedlivě si všímat, kde si troufli jít filmaři vlastní cestou. Tady musím pochválit Villeneuva, že se mu povedlo až na několik, zřejmě nutných, vysvětlovaček celkem držet příběhu. I když by se slušelo „dát mrtvému vodu“, to se mi nepovedlo. Přesto dávám filmu 9/10. Těším se na druhý díl a jelikož se má jednat o trilogii, tak i na Spasitele Duny. „Nebudeme utíkat. Půjdeme důstojně. Uděláme, co je potřeba udělat.“ ()
Duna měla pověst knihy, kterou nelze převést důstojně do filmové podoby. Kultovní román Franka Herberta (který mimo jiné výrazně inspiroval George Lucase u tvorby původních Star Wars) není vyloženě vděčnou záležitostí díky tomu, že svět Duny těžké za pochodu vysvětlovat a zároveň je kniha založená na vnitřních monolozích postav. Z dnešního pohledu potvrzuje tuto pověst též z dnešního pohledu jednoduše směšná adaptace Davida Lynche z roku 1984. Kanadský šikula Denis Villeneuve ovšem po Blade Runnerovi 2049 dokázal nemožnou záležitost. Vzal Herbertovu novelu a zpracoval jí do mistrovského díla, které bezpochyby má na to, aby jednou mělo v popkultuře stejně významné postavení jako původní Star Wars či první Pán prstenů. Villeneuveova Duna adaptuje pouze první polovinu knižní předlohy. Villeneuve si tak ty největší dějové kličky a zvraty ponechává pro druhou část, její budoucnost ovšem visí na vlásku. Duna nikdy nebyla předurčena k tomu, aby byla vyloženě vděčnou záležitostí, překážku ovšem nastavuje i souběžné vydání na streamovací službě HBO Max. Přesto je Duna film, který je potřeba vidět na velkém plátně. Jde dost možná o vizuálně nejpůvabnější film minimálně posledních pěti let a divák při jeho sledování něco cítí. Cítí, že je součástí události. Události, která ho naprosto pohltí a je jednoduše stvořena pro stříbrné plátno. V tomto případě se prostě vyplatí odolat výhodám streamu a vyrazit na Dunu do kina. Za odměnu divák dostane něco, co se jen tak nevidí. Villeneuveova Duna je ukázka jeho vypravěčských schopností. Obtížnost světa Herbertova románu by nebylo jen tak snadné převést do filmové podoby, Villeneuve to ovšem naprosto zvládne. Jeho expozice si může podat ruku s expozicí, kterou u Společenstva Prstenu předvedl Peter Jackson. Děj nadále pádí kupředu, přitom všem se pomalu vysvětluje lore a pravidla světa Duny. A jakmile dojde na výpravu, kostýmy a především mistrovský hudební doprovod Hanse Zimmera, Duna představuje svět, který má co nabídnout a který bude nadále neskutečně zajímavé prozkoumávat. Spousty postav, spousta vysvětlování a spousta příslibů do budoucna. První Duna dokáže bez problémů obstát sama o sobě, stejně jako u Společenstva Prstenu je ovšem jasné, že se má pokračovat dál. I díky skvěle nastartované hrdinské cestě Paula Atreida. Timothée Chalamet potvrzuje status jednoho z nejtalentovanějších vycházejících herců a hrdinská cesta Paula Atreida si může podat ruku s těmi, které zažili Luke Skywalker či Neo. Při své hrdinské cestě tak trochu starý Paul Atreid mizí, aby mohl povstat potencionální spasitel. Přitom všem to ovšem emocionálně funguje i přes znalost předlohy a tím pádem i vědění toho, kam Paulův příběh povede dál. Villeneuve dokáže napnout i znalce předlohy, nezasvěceným ovšem stejně zvraty předhazuje nenápadně. Duna v podstatě funguje na principu seriálové Hry o trůny, kdy i Duna je plná politických intrik, zároveň ovšem k předloze přivede novou armádu fanoušků. Herbertova předloha se tedy dočkává nejen té nejlepší péče, ale též dost možná i té nejlepší reklamy. Denis Villeneuve si vždy vybírá komplexní látky. Po Příchozích a Blade Runnerovi 2049 jeho volnou sci-fi trilogii zakončuje očividnou láskou k Herbertově předloze. I kvůli komplexnosti Duny je zcela pochopitelné, proč se jí chtěl chopit někdo jako Villeneuve. Villeneuve je nejen vizuální vypravěč, ale umí i skvěle vyprávět příběh a s ním posouvat své postavy. V Duně velkou roli hrají emoce, vztahy postav. Hned při prvním setkání Paula Atreida a Duncana Idaha je jasné, že ti dva mají rádi a Duncan je pro Paula něco jako starší bratr. Stačí jeden moment a Villeneuve dokáže prodat, že vévoda Atreid svého syna miluje. V Duně je spousty postav, stěžejní postavy ovšem dostávají maximální péči. Duna není typickým blockbusterem. Jde o kombinaci blockbusteru a uměleckého filmu. Velkou roli v tom hraje kameraman Greig Fraser, který má nakročeno k tomu, aby měl jednou v okruhu kameramanů stejně významné jméno jako Roger Deakins či Robert Richardson. V podstatě libovolný záběr je čirým uměním, tak silnou vizuální estetiku divák nevidí každý den. Krásně se na to kouká, vizuální efekty jsou poté dle očekávání na té nejlepší úrovni a obří červy stojí za to. Všichni herci jsou ve svých rolích bravurní. I Jason Momoa a Dave Bautista, kteří zde mají možnost předvést, že nejde o úplná herecká dřeva. Za zmínku ovšem krom Chalameta stojí též naprosto skvělá Rebecca Ferguson, super Oscar Isaac či Stellan Skarsgård, který je od nástupu tak adekvátně nechutný, jak tomu má u Vladimira Harkonnena být. Skarsgård by z fleku mohl opustit plac Duny a jít natáčet životopis Miloše Zemana, přesně tak děsivě a nechutně v této roli působí. Hans Zimmer se poté překonal. Dokonce až tak moc, že dost možná svět neslyšel epičtější a rozmáchlejší soundtrack od času Pána prstenů. Zde je možné najít pár styčných ploch. Soundtrack Duny totiž není pouze instrumentální, ale sází i na různé popěvy v pozadí. Skvělý hudební motiv u Harkonnenů působí přesně tím adekvátně děsivým způsobem, při epických akčních scénách soundtrack v rámci emocí dělá hodně. Jde o komplexní soundtrack, který se možná nedá vyloženě poslouchat samostatně, v rámci filmu ovšem funguje skvěle. Skutečně to nebyl snadný úkol, scenáristé Villeneuve, Eric Roth a Jon Spaihts ovšem zvládli knihu perfektně převést do filmové podoby. I díky faktu, že první film mapuje pouze první polovinu původní knihy má Villeneuve více času než ve své době Lynch a knihu adaptuje velmi věrně. U toho filmu jde postupně vyzobávat jednotlivé momenty a všechny plnohodnotně obstojí. Trénink Paula Atreida, první setkání s červy, invaze Harkonnenů či finále, které definitivně vytváří potencionálního spasitele planety Arrakis. Přesah Herbertova románu je ve Villeneuově adaptaci dle očekávání zachován, všechny zásadní momenty v knize jsou i zde. Silná je vizuální i obsahová stránka a skutečně vzniká v součtu film, který se nevidí každý den. Jde o film, který byl stvořen pro stříbrné plátno, ovšem nedočká se adekvátního uznání. Adekvátně by do pár let měla dorazit druhá část Villeneuveova eposu, která ovšem není zaručená díky zvláštnímu rozhodnutí studia Warner Bros, že i Duna se letos souběžně vydá do kin i na stream. Je to smutné, protože tenhle film byl stvořen pro milovníky kinematografie a každý, kdo to s filmem myslí vážně by ho měl vidět. Především i proto, že podobných projektů v blízké době mnoho nevznikne. Jděte do kina! Ne k počítači, ale do kina! Dunu je potřeba vidět na velkém plátně, za návštěvu kina se poté divák dočká té nejlepší možné odměny. Plnohodnotného emocionálního i vjemového zážitku, který se emocionálně opakuje jen málokdy. O Duně by se toho dalo napsat ještě mnoho, to nejdůležitější jste už ovšem slyšeli: JDĚTE NA TO! Viděno v kině: 2x () (méně) (více)