Režie:
Roger DonaldsonScénář:
David SelfKamera:
Andrzej BartkowiakHudba:
Trevor JonesHrají:
Kevin Costner, Bruce Greenwood, Steven Culp, Dylan Baker, Jon Foster, Kevin Conway, Caitlin Wachs, Stephanie Romanov, Dakin Matthews, Olek Krupa (více)Obsahy(1)
Jaderná válka je otázkou pěti minut. Stačí jeden chybný krok... Politický thriller režiséra Rogera Donaldsona je rekonstrukcí skutečných událostí, které se odehrály během dvou týdnů, nejdelších v americké historii. V říjnu 1962 pořídilo americké špionážní letadlo U-2 záběry z kubánského území, na kterých bylo vidět několik sovětských balistických raket středního doletu typu země-země, schopných zasáhnout s jadernými náložemi obrovskou část amerického území. Událost odstartovala nejhlubší krizi studené války: během následujících dvou týdnů se lidstvo ocitlo na samém pokraji jaderného konfliktu. Děsivá vize, na obou stranách železné opony dosud známá jen z propagačních filmů, se najednou stala reálnou hrozbou. V Bílém domě, kde tehdy jako prezident úřadoval J. F. Kennedy, vypukla válka nervů. Pro prezidenta existovalo několik možností, jak zareagovat, avšak u žádné nebylo možné předpokládat příští tah protivníka. Letecký úder na kubánské území, následovaný případně vojenskou invazí, by mohl nepřítele povzbudit k útoku na Berlín a následně i k jaderné odvetě. Další možností byla námořní blokáda Kuby – ta by ale nezamezila případnému odpálení již připravených sovětských náloží. Kennedy v této bezvýchodné situaci neměl proti sobě jen nevyzpytatelné sovětské vedení v čele s Nikitou Chruščovem, ale také vlastní vojenské poradce, v jejichž zájmu bylo řešit situaci silou... Příběh o nesmírně náročném a vyčerpávajícím politickém vyjednávání zde vypráví prezidentův poradce Kenny O’Donnell (v podání Kevina Costnera). Takřka celý film se odehrává „na dvoře“ J. F. Kennedyho (Bruce Greenwood) a podává zasvěcenou informaci o tom, jak probíhala třináctidenní jaderná krize na nejvyšší politické úrovni. I tam totiž měli řešení v rukou obyčejní smrtelníci. A ti dělají chyby… (Česká televize)
(více)Recenze (135)
Snímok popisujúci kubánsku krízu sa mohol vyrozprávať rôznymi spôsobmi. Tvorcovia vsadili na komornejšiu a dialógovejšiu verziu skutočnosti a neurobili vôbec zle. Strhujúce aj bez vyslovene vojnových akčných scén. ()
Nebýt těch podivných nemotivovaných figurací (např. přechodů do černobílého modu), které měly zřejmě posílit pocit autentičnosti, ale většinou spíš rušily, je film Třináct dní naprosto vynikající představitel "narativní kinematografie faktu". ()
Zasedačkový film a někdy taky, díky režijnímu opojení, trochu screener. Power pointové triky překoná jen hodně vytáhlá závěrečná emocionální nálož. Za osmdesát mega. ()
Velmi zručně (v tomto případě rozuměj věrně a poutavě) natočená dramatizace historických událostí, konkrétně bodu, ve kterém bylo lidstvo zřejmě nejblíže svému vyhlazení. Tedy alespoň bodu, o kterém se to veřejně ví... Kvalitní výkony, pochopitelně na špici s největší zúčastněnou hereckou hvězdou, a k tomu skvělá hudba jiné hvězdy, Trevora Jonese. ()
Politické thrillery jsou specifické v tom, že většinou podléhají úhlu pohledu země, která snímek točí. Toho jsem se nejvíce "bál", ale vše mi přišlo "korektní a vyvážené." Jistě, zjednodušení, stejně jako zaujatosti se úplně oprostit nemůžeme, ale i přes delší stopáž, myslím, můžete tento napínavý film slupnout jako malinu. ()
Nezaobišlo sa to bez pátosu (Kennedy: "Ako ma môže kongres prinútiť, aby som vydal rozkaz k zmareniu miliónov nevinných životov?!") a občasného polopatizmu a zjednodušovania, ale aj tak je to veľmi solídne napísaná a šmrncovne zrežírovaná dráma, ktorá napriek nemalej minutáži ani chvíľu nenudí. A Costnerovi táto úloha sadla. ()
║Rozpočet $80miliónov║Tržby USA $34,592,089║Tržby Celosvetovo $66,579,890║ /70%/ ()
Kevin Costner je velké plus snímku, který je pouze o politice, koho to nezajímá ať raději nesahá byl by zklamán. ()
Scénář: David Self .. Atomové výbuchy mám rád.. ()
Nečekaně dobré! Film má více než dvě hodiny a spoustu dialogů, ale ani jednu minutu jsem se nenudil a hltal jsem jednu scénu za druhou. Ubíhalo to neuvěřitelně svižně. Moc zajímavé ( dozvěděl jsem se hodně nového ), strhující a napínavé. K hereckým výkonů bych neměl žádnou výtku. Všechno je to působivě nasnímáno ( Andrzej Bartkowiak ), sestříháno a celý film na mě dolehl. Některé scény ke konci, které by možná v hůře natočených filmech působily pateticky nebo trapně mě dostaly svou potřebností a naléhavostí. Super! Jeden z nejlepších Costnerových filmů. ()
FAKTA /// ...Politické důsledky byly významné. Obě mocnosti si uvědomily riziko možné války a vzaly si ponaučení. Již nikdy nebyla situace tak nepjatá jako v roce 1962. Přímým důsledkem pak bylo zhotovení „horké linky“, přímého spojení mezi oběma hlavami států. Tato linka měla být použita právě v takto vyhraněných chvílích...... 13 dní je politický film. Všechna ta jednání, úvahy coby kdyby opravdu proběhla. Atmosféru dotváří i autentické záběry. Samotný příběh je výtečně odvyprávěn a dialogy jsou minimálně stejně působivé jako v JFK . Ostatně – jistě ne náhodou je tu také K.Costner. Vysoká politická hra převedená do filmového dramatu, musí nadchnout každého, kdo má o tuto tematiku zájem. Několik důvodů, proč má smysl film vidět: 1.) Chci vidět jednu s posledních zajímavých rolí K.Costnera. 2.) Nevím, co znamenalo v politické hantýrce slovo ,,ORTSAC“. 3.) Zajímá mě souboj SS-4 vs. U-2 (nebojte se, Bono zůstane v teple..). PŘÍBĚH **** HUMOR ne AKCE * NAPĚTÍ *** ()
rozpocet $80 million trzby celosvetovo $66,579,890 ()
Jeden z najnapínavejších dialógových filmov, aké som ja osobne videl (je pravda, že som ich nevidel veľa... asi preto, že ich nevzniká veľa). Za výborným výsledkom stojí trpezlivá práca režiséra Donaldsona a sústredených hercov; okrem Greenwooda ako JFK boduje predovšetkým pokojný, v úzadí mlčky postávajúci Kevin Costner ako jeho poradca, ktorý hovorí málo, ale vtedy sa ho oplatí počúvať (Costner si snímku i múdro produkoval). ()
Velmi slušný replay dvoutýdenního stresu v Bílém domě, balancování na hraně nejnebezpečnějšího konfliktu, zřejmě nejhlubší krize celé vleklé studené války. Filmařsky tip ťop, v kontextu politiky a historie zajímavé, jako drama postavené na hercích také bez problému. Chybělo mi pouze něco, co by to umocnilo na komplexitě - konkrétně větší zachycení té nukleární paranoie, která se tehdy vážně mohla ze dne na den stát realitou. Třeba jen malým nedorozuměním. Totiž brrrr.... ()
Dva týdny, které málem otřásly světem aneb hra, kde se dva dohadují a svět v roli třetího se nesměje, ale klepe hrůzou, mlhavě tušící, že v jistých hrách buď vyhrávají všichni nebo jako jeden muž vdechnou svou prohru v atomovém spadu. Pokud věříme Dantovi, střed pekla nehoří palčivým plamenem, nýbrž v něm vražedně mrzne, a tohle byl potenciální devátý kruh pekla studené války, ovšem to neznamená, že zúčastnění nebyli zpocení až tam, kde záda ztrácejí své slušné jméno, a zúčastněným i nezúčastněným u toho zadku nehořela koudel... Když v závěru filmu nakráčel do pokoje můj pubertální sourozenec a optal se: "Jak to dopadlo?," byl mou reakcí: "Sedíme tady? Sedíme. Tak se blbě neptej a mazej zalejt kytky," poněkud neuspojen, ale výstižnější odpověď jsem v tu chvíli neměla a že jsem ty kytky nakonec zalila sama, mi přišlo ještě jako malá daň za setrvání tohoto světa v obyvatelném stavu. ()
Zlé sovětské rakety na Kubě přinesly světu jadernou krizi. Tak to bylo. Určitě za nic nemohly ty hodné americké rakety v Turecku. Sledujeme totiž americkou verzi pravdy o tom, kterak se zabránilo výměnnému pobytu jaderných hlavic mezi USA a CCCP. Je to poměrně zajímavá hra, ale přesto si dovolím utrousit poznámku, že, pokud tedy nežiju v Matrixu, tak k výměně hlavic nedošlo a to poněkud snižuje napětí snímku. ()
Místy až moc patetické, a tudíž stálé dovolávání se nebes, modlení za mír a "miliony nevinných životů", což asi k Americe patří. Jinak kvalitní drama, skutečným událostem to docela odpovídá, jen škoda, že nebylo většího prostoru pro pohled z druhé strany. ()
Nic zásadního snímku vytknout nemůžu, Donaldson se vlastně ani nemusel moc snažit (vážně nejde o oslnivou kreativní filmařinu), protože historické události, kdy svět stál jen krůček od 3. světové války, samy o sobě zaručují podívanou napěchovanou emocemi a napětím. Ocenil bych méně patosu, narážek na náboženskou víru a okaté vzývání rodinných hodnot. Ale jak píše flanker.27, to k Americe prostě patří a režisér se ve skutečnosti držel zpátky. Kevina Kostnera je ve filmu poněkud přespříliš, ale vzhledem k jeho podílu na produkci je to pochopitelné. Navíc tenhle kousek patří k jeho nejlepším v kariéře. Celkový dojem: 75 %. ()
Docudrama o události, kdy svět nejen že stál na prahu Třetí světové války, ale už i strkal rypák do její vstupní haly.. Napínavé ve své autentičnosti (černobílá měla evokovat dobové fotky z Life Magazine), plné patriotismu, střetů diplomatického smýšlení s návrhy použít sílu (Kennedy správně řekl, že by jim pak neměl kdo říct, že se mýlili) a s hodně přikrášleným vlivem poradce O´Donnela (Costner) na vyřešení krize. Když se to tak vezme, kdyby JFK nebyl rozvážný (demokrat) a Chruščov se špatně vyspal, nebyla by příležitost kvákat na csfd, nebyla by příležitost, nebyl by nikdo.. Jestli celá Karibská krize nakonec nebyla zinscenována nějakou telekomunikační firmou, protože až po ní napadlo Kreml a Bílý dům, že si na sebe dají telefonní čísla.. ()
Přiblížení karibské krize by přispěl i ruský pohled. Americká verze imponuje důkladnou faktografičností, skvělým výběrem herců a pozoruhodně založeným pohledem nejen na dobovou realitu americké demokracie. Reminiscence na tuto dobu by měla vést k soudnosti i současné světové politiky. ()
Reklama