Obsahy(1)
Film Oko nad Prahou je osobním i politickým životopisem Chobotnice neboli projektu pražské Národní knihovny, ale také životopisem zejména posledních let života autora tohoto návrhu Jana Kaplického, který si ve svém deníku v roce 1998 mimo jiné poznamenal: vyhrát soutěž a mít jednu lásku. Tímto zápisem, přečteným v úvodu snímku Eliškou Kaplicky, jakoby český architekt světového formátu napsal nejen "scénář" svojí závěrečné životní dekády, ale také filmu, který sleduje dramatický společenský příběh tvůrčí imaginace a také intimního vztahu muže a ženy. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (128)
Jan Kaplický byl zajímavý člověk a jako architekt byl v České republice nedoceněn. V dokumentu je na něm strašně moc vidět, že by chtěl zanechat v České republice, ve své domovině, stopu, ale politikaření a možná i ona korupce, mu to prostě nedovolí. A ani sedm let po jeho smrti se neví, jestli některá z nádherných staveb bude u nás stát... ()
Trošku nadhodnocuju, ale nezastírám, že patřím mezi obdivovatele Kaplického práce a příznivce jeho originální, odvážné a progresivní „chobotnice“. A proto tento dokument konvenuje mým pocitům a velmi lituji, že nakonec k samotné stavbě nedošlo, už jen kvůli tomu vidět Václava Klause přivázaného řetězy ke stavbě (jak sliboval) - věřím, že by se pro ´zemského škůdce´ Klause nějaké pěkné místečko našlo a mohl by k sobě přivzat Béma s Jaklem, zabily by se aspoň tři otravné mouchy jednou ranou. ()
Je jasné, že dokument měl končit například zahájením stavby a tomu, co se stalo po vyhlášení výsledků, se budoucí manželka a režisérka divily úplně stejně, jako většina soudného národa. Hodně emocí a tak 70%, adorace samozřejmě žádná, různé strany dostaly svůj prostor. Nicméně podstatě problému se nejvíc přiblížil Pavel Bém, tehdejší primátor Prahy: "My máme prostě jiný povinnosti, naše priority nejsou stavět knihovny, ale naše priority jsou stavět silnice a tunely, metra..." ()
Koncepce: Eliška Fuchsová, Olga Špátová .. Jako dokument jen průměrné. Tak jen pevně doufám, že než bude malé 12 let, tak knihovna opravdu stát bude... ()
Potíž s valnou většinou ostatních hodnocení a komentářů zde je v tom, že se nevztahují ani tak k samotnému dokumentu, nýbrž k osobě Kaplického a jeho návrhu, přičemž platí, že kdo je pro stavbu chobotnice na Letné, ten dává vysoké hodnocení (a naopak). Přestože jsem pro, z dokumentu je mi stydno. Nevadí mi neobjektivita, která je podmíněná producentským a autorským dohledem Kaplického ženy Elišky, ale téměř absolutní selhání OKA NAD PRAHOU jak jakožto dokumentu, který přebírá postupy narativního žánrového filmu, tak i jako dokumentu jakožto typu rétorického argumentu. Po vzoru hraných počinů je v úvodu vytyčen deadline, jehož ale není dosaženo, protože na Letné nestojí nová knihovna podle Kaplického návrhu, a celá zápletka se snaží zdárně vyřešit komplikace v profesním životě, zatímco v tom osobním se daří, přičemž v klasických filmech to bývá naopak. K dosáhnutí deadlinu a zachování statusu quo má posloužit právě dokument svou argumentací, u níž není problém v její jednostrannosti, ale neférovosti, protože na místo toho, aby se mířilo na rozum a podnítila se diskuze, tak se lacině zaměřuje na dojmologickou palbu (filmově okázalý a patetický hudební doprovod ve špatně sestříhaných rapidmontážích či časosběrech) a argumentaci autoritami s prostpravdami na srdci. O zesměšňování oponentů, kteří jsou snímáni v podhledu a jejich proslovy jsou buď sestříhány nebo naopak trvají příliš dlouho, aby se upozornilo na jejich tělesné a řečové nedostatky, nešťastný přístup jenom umocňuje (a přítomnost animované chobotnice je vyloženě laciná). Ale tak co čekat od někoho, kdo je podepsán pod FENOMÉN GOTT? ()
Nic proti jednostranným dokumentům, ale ta jednostrannost musí být přiznaná a film si ji musí uvědomovat. Jednostrannost bez sebereflexe není jen lež, je to ztráta času. ()
Kristovo levé oko na nebi... °-( . . . Ani nevím, proč jsem téhle filmařsky tragické, zato adorantsky mocné ubohosti nedal hned odpad... A ten cajdák pokrytce Havla nakonec... Typicky po našem. Kamarádi kamarádům i kaďák vytřou, zvláště dá-li se na tom hezky česky veřejnoprávně napakovat, že... Hnus. Dost! Amen. - - - P.S. A když tady tak čtu ty fanouškoffské bláboly - nastudujte si prosím troubové FAKTA o zpackané a (jak už dnes známo) cinknuté zde zmiňované architektonické soutěži! - - - P.P.S. (15.4.2011) Ráno je moudřejší večera včera... Pustil jsem si jako bon(hn)us sebestředné kdákání rejžisejrky http://www.ceskatelevize.cz/ivysilani/10210171332-oko-nad-prahou/20856226916-oko-nad-prahou/bonusy/770-rozhovor/ a http://www.ceskatelevize.cz/ivysilani/10210171332-oko-nad-prahou/20856226916-oko-nad-prahou/bonusy/2534-rozhovor-s-reziserkou/ a přeci jen ten odpad místo původní jedné hvizdičky pro pizdičky po rozvaze dám... Upravil jsem tomu lehce i celý komentář. Jsem z toho všeho opravdu "občansky smutný". Tohle je prostě bezskrupulozní celebřitní socializhnus v praxi... Ona si z >nás< už ta nepotistická kasta dělá vpodstatě jen drzou prdel. Ano, nechť "každý si udělá názor sám", ale nejdřív v zájmu našich zájmů promastíme lid pořádnou merdiální masáží, že... Napadla mě jistá paralela. Ale Leni R. byla narozdíl od Oli Š. aspoň velká umělkyně! . . . Jinak přeji načančaným zrůdám pěkné a klidné bezočivé živobytí. Zvláště, když z veřejných zdrojů se to všechno očividně pěkně v klidu zacáluje. - - - - - (Poprvé a naposledy se znechucením zhlédnuto 14.4.2011 na >očividném prostoru< , hodnocení 516., komentář zde jako osmašedesátý - 14.4.2011) ()
Velmi působivé, velmi smutné... Režijně možná ne zcela vyzrálé, přesto umně poskládané a působící přesně tak, jak by mělo. Především ale neuvěřitelně hořké svědectví o absurditách současné politické situace. Smutně humorné a přitom docela drsné... ()
Velmi dobré, byť neobjektivní. Řekněme si fakta hned na rovinu. Špátová jakožto režisérka i kameramanka filmu by se měla snažit nabídnout vyvážený náhled na problém s dostatečným odstupem. O objektivní režii se ale zcela jistě nesnažila, takže pokud akceptujete tuto skutečnost, čeká vás jen minimální rozčarování. Autorkou námětu i producentkou je Kaplického manželka Eliška. Takže myslím, že to není třeba dále analyzovat. I když…/// Na Špátové je hodně vidět, že Kaplického zbožňuje, obdivuje jako osobnost a navíc se jí líbí jeho návrhy. To se s ideou natočit dokument přímo nevylučuje, ale autorka si nedala příliš námahy, aby nechala více promluvit druhou stranu, respektive někoho fundovaného. Protože magistrátní úředník je odborník na daný problém asi jako Hanychová na poradenství pro mladé křesťany připravující se na svátost manželství./// Pokud už někdo mluví proti, např. Milan Knížák (ředitel Národní galerie), je zabírán z podhledu, když mu dojde řeč, kamera stále jede, takže ve výsledku vypadá jako tlustý tupý blbeček s náušnicí v uchu, vadou řeči a podlými prasečími očky. Osobně Knížáka nemám ráda a nesouhlasím s jeho názory. Ale pokud postavíte před kameru i toho nejcharismatičtějšího a nejinteligentnějšího člověka, můžete z něj pomocí dobře volených otázek (ty nikdy neslyšíme) a kompozice záběru udělat totální trubku./// Na dokumentu oceňuji práci se střihem. Skvělá je scéna, která za pomoci rychlého střídání záběrů na významné historické události ukazuje, že vždy když se něco významného dělo, tak se to nevyhnulo Letné. Komunistické pochody jsou prostřihávány se záběry na Havlův projev v roce 1989, papeže v papamobilu, Michaeala Jacksona, jak se drží za koule (koncert 1996), a další. K tomu byla vybrána odpovídající mocná hudba. Scéna ve mně ještě dlouho rezonovala./// Praha není skanzen, není to muzeum. Navíc Klementinum není nafukovací a potřebuje nové prostory. A i kdyby se panoráma, reliéf či obraz Prahy změnily, jsem pro. Protože až uvidíte 3D průlet budovou, pohltí vás nadšení. Nebylo by to žádné čtení v malých tmavých knihovnách, kde je přeplněno/chybí židle, smrad a dlouho se čeká na knihy ze skladu. Tohle by byla prostorná, elegantní budova, která na mě působila tak optimistickým dojmem, že je mi neskutečně líto, že na jedné z těch vlnitých židlí nebude sedět s knihou v ruce a koukat skrz průhledné sklo na zeleň. A to nepíšu jenom proto, že na Letné bydlím a miluju ji:). Pokud by Špátová tvrdila, že dokument je názorově vyrovnaný a spravedlivý, musela bych s hodnocením dolů, ale ona nás za fusekli netahá, to spíš naši politici. P.S. Všechny návrhy na knihovnu zde. ()
[FNŘ 2010] Oko nad Prahou je dokument, který po hříchu staví více na emocích, než logických argumentech, ale přesto se mi líbil, protože v posledních letech Jana Kaplického skutečně spatřuji jakousi novodobou antickou tragédii. ()
Co dodat? Atraktivní kauza zpracovaná dvojicí žen, pro které nebyl problém být přímo u toho. Výsledkem je tedy příjemně přehledný dokument mapující téma, které dva roky hýbalo českým mediálním prostorem. ()
Prepla som náhodou v televízore a už sa neodtrhla. Zaujímavý dokument o budove aj ľuďoch... a ešte všeličom inom. Najsmutnejšie mi bolo na záver. Aj z výsledku, aj z toho, že zomrieť v deň narodenia svojho dieťaťa je pekne na prd :-( ()
"Oko nad Prahou" nechce legitímne vypovedať, ale cielene upozorňovať. Kaplický arcitektonickým vizionárom nepochybne bol ("chobotnička" by stáť mala, len nie "nad", ale niekedy "zarovno") a aj keď nejde o zrovna ambivalentnú dokumentáciu, jeho audiovizuálny pomník (mi) neškodí a mám preňho pochopenie. ()
O.Špátová poskládala emotivní mozaiku o světovém architektovi Janu Kaplickém. Na rovinu říkám, že se mi jeho dílo líbí a knihovna mne doslova nadchla. Jako milovník sci-fi v ní vidím krásu techniky vzdálených zítřků umně skloubenou s motivy přírody, kterými se nechával Kaplický rád inspirovat. Souhlasně si uvědomuji, že barokní architektura by současné zaprděné a nevzdělané politiky zdvihla ze židle úplně stejně a bránili by se jí všemi silami. Pan Vševěd prezident ( který si za normalizace užíval v prognostickém ústavu a pracoval pro KSČ, který napadá disidenty, protože sám s komunisty táhl, který sprostě odsoudí film Svěráka+Smoljaka, který se vyjadřuje ke všemu, ale nerozumí snad ničemu, kterého si svět - kromě aféry s perem - nevšiml...) a jeho análníci v čele s Jaklem, Hájkem a Knížákem názorně předvádí, jak chutná moc. Při sledování mi bylo ze všeho smutno. Smutno, jak řada lidí si uvědomuje velikost J.Kaplického, ale proti aroganci mocných nezmůžou nic. Smířlivá slova V.Havla jen mírně otupují ostré bodce, jež zamindrákovaní politici vystrčili. Dokument je především o stavu naší společnosti a demokracie. O nekomunikaci, netoleranci a povýšenosti.... ()
pro začátek je třeba říci, že by se nemělo zde na čsfd hodnotit to, zda je knihovna hezká, nebo ne, zda by měla být postavena a nebo ne... z mého pohledu na film jde o emotivní, silný dokument o velmi kontroverzním díle velkého umělce evropského formátu. bohužel mi trochu chyběl i rozvinutější úhel pohledu proti "chobotnici"... ale přiblížení osudů osob přímo s problematikou spjatých mi přišlo velmi dobré. 80% [Festival nad řekou, 2010] ()
Adoraci Kaplického a jeho práce nelze považovat za dokument. Ale zdá se, že většina se ke špatné práci Špátové postavila velmi neobjektivně a dokument pojala jako malé referendum o Chobotnici. K té se zde vyjadřovat nechci. Ráda bych se však vyjádřila k předpojatosti Špátové. Nechat promluvit odpůrce, ke kterým se Kaplický vyjádřil argumentem, že to není pravda, považuji za značně neobjektivní. Špátové se evidentně po celou dobu natáčení nepodařilo uzavřít ústa rozevřená obdivem ke Kaplickému, proto se ho tedy nemohla zeptat, jaká ta pravda podle Kaplického je. Zatímco ostatní uváděli argumenty proti stavbě, Špátová se svého idolu nepoptala na to, zda s nimi nesouhlasí a hlavně proč. Zbytečně tím celý svůj dokument degradovala pod úroveň hodně hloupé agitky. ()
Olga Špátová je sice nadějná filmařka, na tomto jejím snímku je ale až příliš vidět její kladný vztah ke Kaplickému. Jako pocta příteli to je výborné, jako dokument bohužel ne. ()
Byl jednou jeden.....mladý narcis „GodComplex“, který zřejmě sežral veškerou moudrost světa a patent na rozum a zřejmě si o sobě naivně myslel, že je dobrý umělec, spisovatel, architekt.... Filmový vkus (to musím přiznat) má ale dobrý. Po Letné chodím téměř každý den a že by zrovna zde na mě dýchala odevšad gotická atmosféra, jsem si dodnes nepovšimnul. Že by z nedalekého novorenesančního zámečku, či letenského fotbalového „svatostánku“ popř. budovy ministerstva vnitra? Můj subjektivní názor naopak je, že zrovna na Letné by se tato bohulibá, nádherná a plně funkční budova náramně vyjímala. Na jednu stranu nezastírám, že Jana Kaplického si nesmírrně vážím jako člověka i jako architekta, který hodně dokázal, přesto zůstal „svůj“.(Vzdáleně se nabízí jistá paralela s dalším mým oblíbencem a to prosím nikým jiným, než-li Milošem Formanem). Na stranu druhou nemám nejmenší problém si přiznat, že tento dokument Olgy Špátové v dosti ohledech selhává. Největším nedostatkem (mnohokrát zde již zmiňovaným) je do očí bijící neobjektivnost a nevyváženost, což u tohoto typu dokumentu nelze opomenout a přejít bez povšimnutí. Trefně a výstižně to popsala uživ. Payushka. Přesto doufám, že definitivní tečkou za tímto dokumentem mající největší význam zcela jistě pro samotnou Elišku a za pár let (možná) i pro Johannku, bude „Chobotnice“ stojící na Letné. Vyserte se pls všichni politici a zainteresovaní lidé na svoje žabomyší války a „malé (velké) domů“ a udělejte jednou něco pozitivního pro nás „obyčejné občany“. Ostatně, my tu nejsme pro vás, ale vy pro nás. P.s. pane profesore Václave Klausi. Když už jste si nedavno tak obratně po „Houdiniovsku“ (já vím, každý nějak začínal a žadný učený z nebe nespadl) opatřil stylové pero, bylo by hezké, kdybyste si právě s ním v „Janově chobotnici“ pročítal bibli a zaškrtával nepokradeš. ()
Najhodnotnejší je dokument vo chvíľach, keď ukazuje Kaplického tvorbu. Tá je zaujímavá. Či má stáť Blob nad Prahou, tak na to som si vďaka Špátovej réžii názor dokázať neurobil, pretože keď mám počúvať názory zúčastnených strán pri ich konfrontácii, tak mi do toho hrá hudba, ktorá mi má naznačiť, že jedna strana sú debili. Žiaden systém názor- argument- protiargument, z ktorého by vyplynul nejaký výsledok. Pre mňa by mal byť dokument filmovým útvarom, ktorý by mi dal šancu si urobiť vlastný názor na vec vďaka argumentom viacerých strán. Ak sa dokumentarista stavia na jednu, je to už agitka. To by nevadilo, ak by mal v rukáve esá v podobe nezvratných dôkazov o svojej pravde. Ale vďaka téme sa na Oko dobre pozerá, takže ten istý prípad, čo naša Kauza Cervanová. Istý účel film splnil, celý čas som rozmýšľal, či sa do prostredia tento nesporne originálny počin hodí. A nechápem, prečo Špátovú nenapadlo sa "zlej" strany spýtať, že keď robí súťaž na stavbu na takéto kontroverzné miesto, prečo potom rieši dôsledky svojho činu takouto formou. Je to ako keď sa tehotná žena, ktorá dieťa plánovala rozhodne ho uprostred tehotenstva zbaviť s odôvodnením, že ho vlastne ani predtým vôbec nechcela. ()
Mám chuť křičet na Knižáka, Klause, Béma a celou ODS. Mám chuť se jít bít za knihovnu. Mám chuť jít vysvětlit všem, kteří chtějí pomoct v ČR něco zlepšit, udělat něco nového, zajímavého, posunout republiku dopředu, že je to jen strašná ztráta energie. Mám chuť jít zvracet nad českou společností, vládou, politikou, její neorganizovaností, neschopností a absurditou. ()
Reklama