Obsahy(1)
V blíže neurčeném městečku se jednoho dne na čas zastaví všechny hodiny. Televizní reportér (K. Pech) se štábem zkoumají, proč se tak stalo. Svědek vypráví, že se setkal se ženou z budoucnosti. Reportér dospívá k podivnému objevu… O tom vypráví fantastický příběh Zdeňka Bláhy, fiktivní reportáž z přítomnosti o budoucnosti a cestování časem. Televizní inscenace v žánru sci-fi, na svou dobu inovativním, byla natočena v roce 1965 režisérem Jaroslavem Dudkem. (Česká televize)
(více)Recenze (30)
Nadčasová dokumentární fikce, která dokazuje, že i pro televizi se dělalo umění. ()
Chytře natočený a inteligentní vědecko-fantastický (můžeš číst Sci-Fi) film. Tvůrci se nebáli použit mozek a předpokládali, že část diváků ho taky dokáže používat. Přitom se obešli bez triků, tedy myslím a vytvořili velmi originální atmosféru. Jak už napsala uživatelka Snorlax myslím si, že se jedná o film nadčasový. ()
Rok 1965 a podruhé (Konec velké epochy) televizní sci-fi film s originálním zpracováním s prvky fiktívního reportážního dokumentu. A aby toho experimentování nebylo málo, tentokrát s nehereckým obsazením. Žít v 60.letech, asi by mě zrovna tohle nenadchlo, ale jako diváka 21. století mě nikdy nepřestane fascinovat, kolik ojedinělých filmových i televizních projektů v těch zlatých šedesátých vzniklo, byť se některé na první pohled mohou zdát hodně podivné. Takové je spočátku i sci-fi o záhadném zastavení všech hodinek ve městě a objevu záhadné ženy v rukou doktora-podivína. Ale pak se to rozjede v skvělý spor přednášek a diskusí vědeckých pracovníků a v druhé polovině rovněž není nouze o napětí a překvapivé rozluzení. A překvapením byl samozřejmě i zajímavý herecký výkon mladého dr.Miroslava Plzáka. ,,Kdyby se ocitl kdokoliv z nás v 15.století, to by ho pak museli rovnou upálit?!" Pěkný 60-tkový snímek spíše na jedno zhlédnutí, ale dávám mu 70% // Zajímavost: Po filmu Muž z prvního století (1961) se jedná o druhý snímek se stejnou představou budoucnosti, kde rok 1961 představuje mezník (první let do vesmíru), od kterého se počítá nový letopočet "po Sputniku." ()
Dokonalá experimentální pseudodokumentární sci-fi. (Ta by se líbila Honzíkovi.) Navíc předjímá spoustu věcí - v roce 1965 svým způsobem žánr found footage filmů, cestování časem jen nahý předjímá Terminátora. Celkově bych k žánrům přiřadil i komedii, protože ono to je jemnou satirou na tehdejší dobu, jak by asi uvědomělí i neuvědomělí členové strany reagovali na podobnou anomálii („kromě těchto hodinek, které se o minutu opožďují“; „Ale do kostela jdete? - Pro jistotu.“. A což teprve, kdyby dnes někdo natočil remake. Hodně to připomíná některé Součkovy knihy. Během filmu, který překvapivě drží v napětí od začátku do konce (s výjimkou střední části, jak bývá zvykem, ale stejně jsem se původně bál, že dokumentární polohu 71 minut nevydržím) , se dozvíme mnohé zajímavosti a postřehy - třeba, jak by asi tváři člověk středověku, kdyby mu tam najednou přistál našinec, jak by ho asi bral?; zajímavé jsou ony poznámky o věšteckých snech (které se zakládají na pravdě); vtipné je, že citace z jednoho Leninova (podle mne pro jistotu neexistujícího) díla dokáže u dvou marxistů vzbudit rozlišné výklady; a nejvíce mne asi dostalo poselství z budoucnosti, že každý je tam sám sebou, a přitom má úctu ke každé osobnosti (!) - to dnes zní skoro jako rouhání, když nám multikulti direktoři tvrdí, že jsme jen šedá a splývající masa. A potěšil mne i odkaz na mou oblíbenou knihu Toulky s Charliem. Dokonalý je zde Karel Pech, který i zde je distinguovaným moderátorem a dodává filmu nefalšované gentlemanství, a tím i další rovinu. Musím si to pustit ještě jednou, protože ze začátku jsem koukal jak puk, o čem že to je, a moc se soustředil na ty hodinky, ale jsou tam dialogy a komentáře už od začátku, které zapadnou do mozaiky později, a věřím, že i nad spoustou paralel a naznačených témat se dá zamyslet ještě hlouběji. ()
Obávam sa, že okrem uvedomenia si istej revolučnosti v televíznej tvorbe (1965), tento fiktívny príbeh neponúka nič navyše. Možno to chcelo viacej vtipu a odľahčenie. ()
Možno prvé české televízne sci - fi o cestovaní v čase, nakrútené ako fiktívny dokument. Mnohí súčasníci budú namietať, že je to nuda. Mňa to zaujalo a opäť presvedčilo o tom, že 60 - roky 20. storočia v umení boli asi vo všetkých ohľadoch revolučné. (10.7.2009) ()
Podivná reportáž z roku 1965 o úkazu, který se stal v Pískově. DIALOG - REPORTÉR - Prosím vás, také si myslíte, že zastavené hodiny na kostele souvisí z Bohem? KOLEMJDOUCÍ - Ne. Žijeme přeci v době vědy a techniky. REPORTÉR - Ale do kostela jdete? KOLEMJDOUCÍ - No, pro jistotu.......... Proč se zastavil čas na všech hodinách a hodinkách v Pískově, a jak to, že pak nikomu nechyběl? Kam se poděl ztracený a opět "vrácený" čas? CITÁT - Žena při průletu časovou smyčkou měla úplně zničené šaty......... Tuto myšlenku mají na svědomí Češi již v roce 1965. O kolik let později byl natočen Terminátor se stejnou myšlenkou? CITÁT - Oni ji totiž nalezli úplně na-hou........... Nemáte odvahu uvěřit teorii cestování časem? Tak se podívejte se na tento velice povedený Československý dokument o cestování časem, věštění, parapsychologii, psychice a davové hypnóze a budete zase o kousek blíž, tomu uvěřit. CITÁT - Soudruzi, začínáme........... Velice zajímavý je dvojí výklad knihy "Materialismus Entropicismus" V. I. Lenina. CITÁT - Já, když přemýšlím, tak myslím, že chápu jak to bylo myšleno........... ()
Ojedinělý a originální televizní snímek, který spojil inovativní formu plně čerpající ze specifik televizního média se skvělým Bláhovým scénářem. Zpočátku nevinně až naivně vyhlížející případ z obyčejného maloměsta se záhy stává výbornou záminkou pro metaforické i poměrně přímé narážky na socialistický režim z mnoha úhlů a postupně přechází až do napjaté atmosféry naprostého nedorozumění v televizní diskusi, jež vyústí v tragický závěr, kdy se nakonec vše zajímavým způsobem uzavírá a i současný divák může ještě pocítit podivnou hořkost na jazyku, z uvažování nad tím, jaký vlastně pojem budoucnost získal význam v daném režimu. I když film spíše mluví pro konkrétní dobovou situaci a o nadčasovosti skoro řeč být nemůže, přesto tak činí působivým a odvážným způsobem, který oslovuje i dnes. Není divu, že film narazil na cenzuru a po odvysílání byl zavřen do televizního trezoru. ()
Toho ,kdo od sci-fi čeká brány času, hvězdné války, alieny a ekšn vůbec, to nenadchne, ale mně to připadá jako pěkná mystifikace podobná páně Součkovým příběhům (Jantarová komnata). Vím, že leckterý humor (kecy systematizovaných marxistických filozofů, zaštiťování se sovětskou vědou u parapsychologického výzkumníka) je už záležitost pamětnická, stejně tak jako vědomí toho, že karikatura fízláckého redaktora závodního časopisu Pískovák, byla na svou dobu dost odvážná. To už asi ti, co nezažili předešlý režim, nemohou ocenit. Ale přes to je tento filmeček zdařilým dokladem o tom, že šlo natočit poutavé sci-fi i ve skromných podmínkách Čs. televize v r. 1965. ()
Dle názvu (který mi přijde pořád trochu hloupý) jsem čekal nějakou chujovinu a ona z toho vypadla dost zajímavá a inteligentní věc. Mysteriózní sci-fi, natočená ve stylu, který já mám strašně rád, ale v tomto žánru skoro ani neexistuje. Viděl jsem ho jen dvakrát - tady a ve Fallech - přičemž každý se věnuje něčemu jinému, ale rád mám ty filmy oba. Každopádně Byla jednou jedna budoucnost je naprosto skvělý film, který mě svým stylem (který se v úvodu tváří jako komedie) dost chytl a už nepustil. A druhá polovina se rozjede ještě mnohem víc, než ta první a já tady naprosto vážně říkám, že napínavější scénu, než tu, kde probíhal rozhovor mezi čtyřmi lidmi ve studio, jsem už hodně dlouho neviděl. Navíc ten film má i co říct a je v tom i dost chytrý. Přece jenom, kdyby sem opravdu na čas přicestoval někdo z budoucnosti a mluvil jen s jedním člověkem, věřili byste potom tomu danému člověku? Možná mi jen chyběla zmínka o tom, že v dnešní době se najde hromadu bláznů či lidí zoufale toužících po pozornosti, co by taky mohli tvrdit něco podobného (a pravda to samozřejmě není) či se prohlašovat za druhý příchod Ježíše (že jo, Kačenko?) a kvůli tomuhle tomu člověk prostě neuvěří. Ale to je výtka dost minimální. Za mě plný počet, protože jsem z toho nadšený (a překvapený, mile překvapený) a navíc mi ten film přijde bohužel dost zapadlý a nedoceněný. Aspoň že tady to je alespoň těsně pod hranou červených čísel, když už nic jiného. 5* ()
Velmi důmyslně a zároveň poutavě zpracovaný fiktivní dokument o cestování v čase. Tvůrci umně laborovali s existenciální tísní a vše trochu odlehčili podprahovým humorem. (80%) ()
Snaž se uvažovat normálně....Jak normálně ?...Normální je, všechno co je nepochopitelné a nezvyklé uklízet ze světa do blázince a do kriminálu ? Režijně, scenáristicky i svým přesahem je to na 100 %...A přihlédnutí k době vzniku ještě bonus navíc...Spousty chytrých politických narážek, na neschopnost doktríny Marx-leninismu... ()
Začátek byl zajímavý, to je bez debat. A celkem i zábavný. Čím víc se pak ale tvůrci snažili o seriózní scifi (dokonce s poselstvím a politickými narážkami), tím víc to drhlo. Závěr příběhu sice nakonec ukočírovali, ale jestli to někomu stačí... Po téhle nudě si člověk aspoň uvědomí, jací machři jsou Cimrmani nebo Philip K. Dick. ()
Zajímavě načrtnuté postavy, zajímavé psudo-dokumentární zpracování a zajímavá (snad jen příliš lehká) kritika na společenskou atmosféru druhé poloviny 60. let, dělají z tohoto snímku pozapomenutý klenot, jenž určitě stojí za pozornost. ()
Docela povedená mystifikace se spoustou zajímavých momentů, kterou kazí jen protivný reportér a délka. Je to až příliš roztahané. ()
Takova tv taskarice (nebo fiktivni dokument, chcete-li), ktera je v prvni pulce docela zabavna, ale pak se zacina trosku tahnout...konec neprekvapi. P.S.: Trosku z toho citim cimrmanovsky usklabek, a taky jsem si vzpomel na prvni Ctvrtnickovy tv reportaze. http://www.youtube.com/watch?v=kQIaq0AhpWE ()
Obrovským pozitivem (který se bohužel občas změní ve značné negativum) je dokumentární forma, jejíž uvěřitelnost je ovšem kolísavá. Herecké výkovy jalové - spíše divadelní nežli filmové, nejlepší výkon podal Miroslav Štěpánek, i v krátkém čase dokázal zapůsobit a donutil mě srovnávat. ()
Jak asi vypadá československé sci-fi z 60. let? Tím tento neznámý televizní film bezesporu vzbudí pozornost, ale to je tak bohužel vše. Byla jednou jedna budoucnost je bohužel nezáživný fiktivní dokument o městečku Pískov, kde se na hodinu zastavil čas. Reportér chodí po městě a ptá se běžných občanů, co na to říkají... Trošku mi to svojí pointou připomíná román Midwitchské kukačky od Johna Wyndhama, který byl zfilmován v roce 1960 jako MĚSTEČKO PROKLETÝCH. S tím se ovšem tento československý paskvil vůbec nemůže porovnávat. [118. hodnocení, 21. komentář, 67%] ()
60% — Ne vždycky je forma „autentické“ reportáže vhodný vyprávěcí prostředek. Tady se to ovšem celkem podařilo. Příběh měl svou logiku i vnitřní napětí, i když hlušších míst se úplně nevyvaroval. ()
Československý fiktivní dokumentární film o tajemné návštěvě z budoucnosti. V imaginárním městečku Pískov se v jeden moment na okamžik zastaví čas a tuto nevídanou anomálii se rozhodne vyšetřit televizní reportér se svou mladou asistentkou. Během televizního natáčení, než reportér přijde na pravou stopu záhady, je k vidění mnoho vtipných odpovědí neherců na tázané otázky. Postavy v tomto velmi pozoruhodném dílku jsou v naprosté většině málo známí herci, pohříchu jediného, jehož jsem byl schopen rozpoznat, byl známý psychiatr M. Plzák. V závěru snímku, obzvláště ve skvělé televizní debatě, se hromadí jasné narážky na režim, dokonce jsou objeveny rozpory v marxistické ideologii. Tento výtvor vynikajícího československého televizního režiséra J. Dudka mě vskutku neobyčejně zaujal, zřejmě nikdy nepřestanu žasnout, jaké klenoty se dají objevit mezi snímky uvolněných 60.let. ()
Reklama