Režie:
Roman VávraKamera:
Ramūnas GreičiusHudba:
Petr OstrouchovHrají:
Táňa Pauhofová, Štěpán Kubišta, Csongor Kassai, Lubomír Kostelka, Ivan Shvedoff, Barbora Hrzánová, Eva Holubová, Iva Janžurová, Jan Unger, Pavel Marek (více)Obsahy(1)
V zemi krále Dobromila (J. Somr) si přestali vážit poctivé práce, čestnosti a úcty mezi lidmi. Do krajiny se místo toho postupně vkrádá moc pekla, a tak ti, ve kterých zůstal ještě zbytek slušnosti, raději prchají pryč. Trochu popletená bylinkářka Apolena (I. Janžurová) má sen, že krajinu zachrání „spasitel“, který přijede na oslu a vezme si královu dceru Aničku (T. Pauhofová) za ženu. Kdo by však věřil bylinkářce, která svými zázračnými lektvary vždy natropí víc škody než užitku? Když je v kraji nejhůř, král v bezmocnosti upíše svoji duši peklu a vládu převezme jeho podlý ministr (J. Lábus). Tehdy přichází do království nenápadný, veselý snílek Filip (Š. Kubišta). Když ho Apolena uvidí s oslem, je přesvědčena, že to je ten pravý zázračný zachránce. Nikdo netuší, že je to vlastně princ ze sousedního království… (Česká televize)
(více)Recenze (341)
lokace: hrad Lemberk, Grabštejn, Lipnice, Pernštejn, skalní hrad Kokořín, Dunajec, Harrasovské jezero, Poldi Kladno (stará výtopna - Peklo), Kouřimecká rybárna ()
Pekná kamera a výprava. Taktiež herci sú príjemní, s výnimkou kráľa - tomu by viac svedčal mäsiarsky plášť. Scenár a hlavne réžia ale pôsobia príliš rutinne, akoby boli iba vynútenou povinnosťou. A film kvôli tomu postráda to, čo robí staré české rozprávky nesmrteľnými: Srdce. ()
Pár velice zábavných epizodek (v čele s géniem čeké idiocie Pavlem Liškou), jako celek bohužel velice neuspokojivé. Nádherná výprava, kamera jako z Výletu, mladicky roztomilá Iva Janžurová..atd atd. Můžu tu udělat nekonečný výčet, ale stejně se nakonec dostanu jen k tomu, že Čert ví proč nemá ani trochu slušně stavěný scénář... A tak Roman Vávra prochází chvalitebně pouze jako režisér. ()
Český Lev 1 nominace: Výprava ()
Vzhledem k tomu, co je v současné době u nás natáčeno za pohádky, působí tahle jako perla. Ale vzhledem k tomu, co bylo natáčeno dřív jde o dost velký podprůměr. Problém se týká zejméná scénáře. Jinak výprava, herci (zejména skvělý Lucifer - Csongor Kassai) a vůbec technická stránka filmu není špatná. ()
Docela solidní pohádka, tedy měřeno v kontextu doby vzniku (za posledních 30 let žádná skutečně kvalitní pohádka nevznikla). Hafo uprchlíků "za lepším", pár dobráků, několik vyčůránků, nějaký ten naivka, jeden idiot (a jeho návrat do pekla) a nad tím vším s rádoby nadhledem "velký šéf", výborně zahraný Csongorem Kassaiem - prostě přehlídka všech možných zástupců reálné lidské společnosti, kterou Lucifer staví do nelichotivého světla v nejpravdivější větě celého filmu, kdy konstatuje, že všechno zlo si páchají vlastně lidé sami a jeho z toho pak obviňují. No, k tomu už není co dodat - snad jen, že ten scénář opravdu mohl být lepší (i v kontextu toho, co tady píše Oskar). ()
║Rozpočet $-miliónov║Tržby Celosvetovo $624,257║ ()
Filmu vysloveně vadí herecký výkon Pavla Lišky - jeho herecký projev jakoby vypadl z Pupenda. Jeho výkon v Pupendu mě uchvátil, ale tady má zcela opačný efekt a Liškovo "pitvoření" při sledování filmu ruší. Jinak jen průměrná pohádka. Bohužel. ()
V té bídě porevolučních původních českých filmových a televizních pohádek je Čert ví proč vlastně vyšší nadprůměr, je znát, že Roman Vávra je vyzrálý režisér a za předlohou stojí nerealizovaný scénář Miloše Macourka, navíc Lucifer Csongora Kassaie je konečně tak trochu z jiných sfér, má totiž neopominutelné charisma a dokonce z něj jde i strach, což je v českých pohádkách spíše výjimečné a jde o velký klad téhle pohádky. Sám příběh není zase až taková díra do světa a nepřináší nic výrazně převratného, snad jen představa a zpodobnění pekla je celkem neotřelé, neboť málokteré české pohádkové peklo nabídne divákovi pohled na tortury věčně zatracených duší smrtelníků, navíc v takovém trochu odlehčeném postmoderním duchu. Casting i herecké výkony jsou ucházející, snad jen Jiří Lábus a jeho karikatura defraudujícího královského správce jako by z oka vypadla postavě z celé řady jiných pohádek. ()
Výprava zdařilá, herci ucházející, režie také není z nejhorších, ale ten scénář. Celý film se nic neděje, žádný náboj, zápletka vůbec nic. Prokletí porevolučních hraných pohádek trvá i nadále. ()
Původně jsem tuto pohádku komentovat nechtěl, ale po nejrůznějších vyjádřeních Romana Vávry mi to nedá. Takže něco málo k její genezi: Někdy v roce 1998 kdosi v ČT přišel na nápad spojit starého pohádkového barda s mladou krví a objednal si u Miloše Macourka scénář celovečerní pohádky. Macourek měl po českoněmecké trilogii Kouzelný měšec-Pták Ohnivák-Jezerní královna pohádek až po krk a radši by zase napsal něco komediálního, ale po ujištění, že nepůjde o žádnou koprodukci, která by ho nutila pihádku zachmuřovat jako ty předchozí, scénář napsal. Jmenoval se O princezně, která se nebála pekla a byly v něm komediální postavy, šité na tělo Lábusovi, Janžurové či Polívkovi (původně zamýšlený Lucifer). Obrat nastal, když text dostal do ruky Roman Vávra. Ten se sice nadchnul spoluprací s Macourkem, ale paradoxně ho nutil vyházet z textu všechny macourkovské fantaskní rekvizity a do značné míry i humor. Scénář procházel změnami v obsahu i názvu (Luciferův kuchař) a jasně si vzpomínám, že když jsem s Macourkem někdy v létě 2000 mluvil, říkal "Moc se netěšte, Vávra to chce lyričtější." Krátce na to se rozhodl na filmu dál nepodílet, popřál režisérovi hodně štěstí a pustil se do něčeho jiného. Ne z důvodu nemoci, jak dnes rozhlašuje Vávra. Ta přišla až později a M.M. do té doby (a dokonce i během ní) stačil napsat ještě Macha, Šebestovou a kouzelné sluchátko, další knížku a scénář crazy komedie Rošáda (ta se dodnes nerealizovala) a s F.A.Brabcem rozpracovat Broučky. V pohádce Čert ví proč zůstalo z původního scénáře velmi málo, jméno Macourek nakonec najdete jen pod titulkem námět, další verze scénáře napsal Ondrej Šulaj. No a výsledek vykazuje celou řadu nelogičností, děr v příběhu a žánrový posun z fantaskní komedie do zmateně romanticko-dobrodružného filmu. Vedení ČT se během těch pěti let několikrát změnilo, několik klíčových lidí zemřelo, jiní z projektu odstoupili, protože se zvrhl v něco docela jiného, než čím měl být na začátku. Proto mě zvedají ze židle režisérovy operetní nářky nad problémy, za které si z větší části může sám. 50% ()
Kde jsou ty časy milých, přirozených pohádek. Tohle rozhodně nefunguje. Bohužel. Samozřejmě pořád lepší než Troška. ()
Tohle se řadí k tomu nejhoršímu, co u nás po revoluci v oboru pohádek vzniklo. Stupidní dialogy, nemožné rádobyvtipné přehrávání, za které by se ani Troška nemusel stydět, celé si to hraje na kdovíjaké morální poučení. Brrr. Kdeže pohádky české jsou? ()
Csongor je jeden z nejpřitažlivějších mužů na planetě a štěkající Lábus taky ujde. Mimochodem velké plus za výpravu, fetující čerty a stylové gotické kostýmy. Na pohádku také velice neobvyklá a nápaditá reklama. ()
Průměrná pohádka s přenádhernou výpravou. Csongor Kassai jako originální Lucifer způsobil, že jsem přimhouřil oči a dal 4* místo 3*. Chudákovi Pavlovi Liškovi ale už Ti idioti asi zůstanou napořád a jsem zvědav jestli je někdy "odpáře". ()
Aniž bych chtěl nadměrně chválit či vynášet tuto postmoderní českou pohádku, nemohu nezdůraznit právě akcent na slovo postmoderní. Doba, která programově rezignovala na hodnoty, lumpeninteligence, jejíž hlavní přínos spočívá v nihilistické anihilaci jakéhokoliv kvalitativního hodnotícího rozlišování, se nemůže neprojevit ani v rázu zdařilé televizní pohádky. Zdá se, že ani scénáristé, ani režisér nedokázali - nebo také dokonce vědomě ani nechtěli - rušit původní půdorys Macourkova námětu. Je-li tomu tak, nalezneme v pohádce nejen karikující pohled na metrosexuálního Lucipera, hraného s mimořádnou bravurou Csongorem Kassaiem, (celé peklo doslova vrže postmodernou), ale především na praktiky, které posléze vedou ke kýženému vítězství dobra nad zlem; pozitivní tunelování pekla, které přitom vytane na mysli, je ovšem víceznačné a nese paralelně celou řadu konotací, jež toto zdařilé dílo vracejí do standardního řádu klasické české pohádky psané, divadelní i filmové, jež svůj dosavadní zenit prožila v sedmdesátých a osmdesátých letech minulého století. Teprve v tomto nazírání oceníme bravurní královskou kreaci Josefa Sommra, nadanou paralelou s osudem opakovaně dějinně zkrušovaných českých politiků druhé a třetí čtvrtiny minulého století, i pro svěží a pozoruhodný výkon slovenské herečky Taťány Pauhofové, jejíž osobité pojetí princezny-hrdinky nevylučuje okamžiky nejistoty a zárodky selhání; jakoby tu navazovala na velkolepou galérii princezen o generaci starší Libuše Šafránkové; buďjakbuď se tu před šesti léty divákovi prezentoval silný a původní talent, který už tehdy nebyl jen příslibem. Zralý výkon nestárnoucí ženy zralých středních let babího léta Ivy Janžurové je dalším přínosem otázkové pohádky ČERTVÍPROČ. Opomenout nelze ani pěvecký vklad Zuzany Navarové, která během natáčení filmu sváděla statečný, bohužel však i beznadějný boj se smrtelnou chorobou. České televizi se nesporně podařilo vytvořit pozoruhodné dílo, které je současně věrným obrazem naší doby. Patří jí za to, za její nezastupitelnou roli, srdečný, upřímný dík. ()
Nudná a umelá rozprávka s nesympatickým "hrdinom", ktorý je tak zúfalo neprirodzený že až. Oproti takej Táňi Pauhofovej, ktorá ma milo prekvapila. A Kassai, to je xicht aj bez rohov. ()
Kouzelné peklo, démonický čert, velmi příjemná služebná, poměrně sympatická princezna, několik dobrých vtipů a písnička, ke které Zuzana Navarová natočila geniální klip. Tím končí výčet pozitiv. Pohádka je podivně zblblická, hlavnímu hrdinovi má člověk většinu času chuť nafackovat, aby ho aspoň na chvíli probudil a při závěrečné svatbě nemáte pocit radosti, jak bývá obvyklé, ale spíš upřímné úlevy. ()
Smažený kapr s výborným bramborovým salátem slehl, chlebíčky jsou taky fuč a divák musí zpátky nohama na zem. Už několik dlouhých let tu visí nepříjemné varování pro generace dětí, protože z pořádné české pohádky se stalo velmi nedostatkové zboží. Tahle je nicméně příjemně výpravná, má fajn záporné postavy, krapet originality i uhrančivou Táňu Pauhofovou. ()
Dobrá pohádka, velmi příjemná, ale opět zásluhou (tentokrát bez výjimky všech) hereček a herců, režie, výpravy a hudby, nikoliv zásluhou scénáře. Dal bych ruku do pekelného ohně za to, že ten původní Macourkův byl lepší, promyšlenější a dával alespoň nějaký smysl.___P.S. Závěrečná píseň Zuzany Navarové patří k nejlepším pohádkovým písním vůbec. ()
Reklama