Režie:
Edgar WrightKamera:
Bill PopeHudba:
Steven PriceHrají:
Simon Pegg, Nick Frost, Martin Freeman, Rosamund Pike, Eddie Marsan, Paddy Considine, Pierce Brosnan, David Bradley, Bill Nighy, Mark Heap, Rafe Spall (více)VOD (3)
Obsahy(2)
Tahle putyka, stojící v ospalém městečku Newton Haven, je zajímavá snad jen tím, že má být cílem velmi odvážného pivního maratónu pětice kamarádů. Ti se ho pokusili „doběhnout" už před lety, ale tehdy na ně bylo tempo 12 piv – 12 hospod – 1 noc příliš zběsilé. Pak je osud zavál na všechny strany, než se Gary (Simon Pegg), který v životě nic nedokázal, rozhodl, že dokáže dokončit alespoň legendární tah po hospodách v Newton Haven. Přemluví ostatní kumpány (Nick Frost, Paddy Considine, Martin Freeman, Eddie Marsan) a společně se po letech vydají domů, aby se stali nesmrtelnými. Jenže Newton Haven je nevítá zrovna s otevřenou náručí. Stačí prvních pár piv a několik velmi bizarních příhod, aby si uvědomili, že v tomhle městě něco nebo někdo smrdí. Najednou nebojují jen o úspěšné strávení dalšího piva, ale i o vlastní krky. Cesta do hospody U Konce světa se zdá být najednou mnohem náročnější, než čekali. Jenže vy byste to vzdali, kdybyste si měli naplnit sen z mládí? A jen tak mimoděk přitom zachránili celé lidstvo? (Cinemart)
(více)Videa (22)
Recenze (790)
Velmi chutné završení "cornetto" trilogie. A hlavně další potvrzení neskutečného talentu Edgara Wrighta. Zejména pak jeho nebývalého citu pro zběsilé tempo (miluju jeho videoklipový styl střihu), drsný humor a brilantně nasnímané akční scény. Herci výborní, Pegg přímo neodolatený (a to si dokážu celkem snadno představit, že by jeho postava v podání jiného herce mohla velice snadno působit otravně, ne-li rovnou nesnesitelně). Konec je sice trochu rozporuplný, ale i tak je tahle roztomile trhlá sci-fi komedie nadprůměrná zábava. 70 % ()
Do třetice opět velmi zábavná komedie, kde září vynikající Simon Pegg a překvapivě je film i velmi srdečný a chytrý. Postavy jsou velmi příjemné, ikdyž jsou občas agresivní a vulgární. Wrightův Talent a načasování vytvořit děsivé bojové scény jsou lepší než kdykoli jindy a vytvořit takové efekty za pouhých 20 milionů dolarů, je vskutku dobrá investice. Bavil jsem se. 75% ()
Mládí v hajzlu a do důchodu daleko, řekl si nejspíš v duchu Gary a svolal zbytek bandy, aby ten chlastací maratón, co tehdy nedoběhli, nyní dokončili. A protože se jedná o komedii, není jistě náhodou, že na záchodcích jedné z putyk v Newton Haven zjistí, jak se věci mají. Městečko je ve spárech mimozemšťanů, kteří z obyvatel nadělali robotické duplikáty. Tak trochu Lupiči těl, něco ze Stapfordských paniček a také ze Saint-Tropez. Místo krve modrý inkoust a místo násilné invaze mírumilovné splynutí. Jenže o to Gary a jeho kamarádi vůbec nestojí. Nevyrovnaný snímek, který mě chvíli bavil a chvíli ne, jako na vlnách. Drama lidí procházejících krizí středního věku se promění v taškařici, když dojde na bitku, při níž létají hlavy, ruce i nohy. „Andy, chci tě cítit uvnitř."„Tak jo!" Obstojný průměr se skvělou muzikou - The Doors, The Sisters of Mercy, Inspiral Carpets, Pulp, Blur, Primal Scream, Happy Mondays, The Stone Roses, Suede, The Charlatans... ()
Nie je to až taký malér, ako Paul a Susedská hliadka. Zachovalo si to typickú britskú atmosféru a akčné scény sú lepšie nakrútené a zostrihané, ako v Jednotke príliš rýchleho nasadenia, kde vyzerali zmätene. Tu mnohé krčmové bitky pôsobia ako keby boli nakrútené na jeden záťah. Na konci dôjde rad aj na triky, ale nie sú až také do očí bijúce, ako v Paulovi. Film má dve hodiny a paradoxne prvá, kde sa riešia vzťahy medzi kamarátmi, je lepšia, zábavnejšia a dojemnejšia, než druhá s modrými bitkami, mimozemšťanmi, výbuchmi a gigantickým robotom. Nepotešili ma ani nelogické WTF (mimozemšťania sú raz nezničiteľní a potom im stačí dať silnejšiu facku a rozletia sa na kusy). Pozoruhodná je aj ľahostajnosť kamarátov, keď sa dozvedia, že ich najlepší priatelia boli „rozpustení a použití ako hnojivo na rastliny“. Áno? Rozpustení? Ako hnojivo? No... čo už, dajme si ďalšie pivo. ()
Galerie (59)
Zajímavosti (26)
- Dívka, která sedí na začátku filmu vedle Garyho (Simon Pegg), je ta samá dívka, kterou Simon Pegg shodí na tyč na zahradě ve filmu Soumrak mrtvých (2004). (HellFire)
- Dohlížejícího koordinátora kaskadérů a režiséra druhého natáčecího štábu na filmu dělal Bradley James Allan, v závěrečných titulcích uvedený pod jménem Brad Allan. (Rominator)
- Všech 5 hlavních hrdinů má příjmení, která jsou spojená s královským dvorem. Gary King (Simon Pegg), tedy král, Andy Knightly (Nick Frost) je v překladu rytířský, příjmení Petera Page (Eddie Marsan) lze přeložit jako sluha, příjmení postavy Stevena Prince (Paddy Considine) ani překlad nepotřebuje a Oliver Chamberlain (Martin Freeman) má jméno v překladu komorník. (montongery)
Jestli vás neodradila jeho délka, komentář nečtěte ani v případě, že jste Konec světa ještě neviděli. Zřejmě nejdospělejší film, jaký je parta věčných nerdů schopna natočit. Stejně jako v předchozích dílech trilogie, k nimž je odkazováno gagem „skok přes plot“ nebo zeleným obalem Cornetta v epilogu, také tentokrát dodává vyprávění na dynamice vývoj vztahu mezi Peggem a Frostem. Přátelství dlouholetých kámošů je ale filmem současně tematizováno a Konec světa lze sledovat jako průlet filmovými žánry, jejichž příběhovou osou může být utužování, případně rozklad přátelství. Po prologu ve stylu středoškolských komedií se ocitáme na území hořké rekapitulační komedie, která se v momentě, kdy by mohla začít působit klišovitě a sentimentálně, mění v akční sci-fi horor s roboty s modrým sajrajtem uvnitř. Epilog pak ještě přihazuje postapokalyptické dobrodružství a snad dokonce i upírskou řežbu (nebo jsem jediný, komu Pegg připadal jako Vampire Hunter D?). Každý nový žánr přitom nevytěsňuje ten předchozí, ale něčím jej obohacuje, takže třeba dluhy, které hrdinové splácejí, jsou stále vyšší (na konci jde o mnohem víc než jen o 600 liber). Nabalování motivů vlastních mnoha typům filmů logicky ústí záměrně přeplácaným finále, jehož antiklimatická pointa paroduje epické konce seriózních sci-fi. ___Ambice tvůrců jít do větší hloubky jsou nejlépe znát na větší propracovanosti postav. Gary se mentálně zaseknul v minulosti, kterou odmítá opustit. Znovu se pouští do již jednou částečně absolvovaného podniku, používá tytéž sváděcí triky, jezdí pořád stejným autem. Svérázným jednáním však jenom odvádí pozornost od své závislosti na přátelích (půjčené peníze, auto registrované na Petera), které sice obviňuje ze žárlivostí, ale je zřejmé, že jim sám má hodně co závidět a že mu druzí ve skutečnosti slouží hlavně k egoistickému naplnění vlastního pocitu důležitosti (záběrům s kámoši dominuje jako skutečný „king“). ___ Vsazení vcelku autentických hrdinů do rámce mýtického vyprávění, na který jsme explicitně upozorněni sice až epilogem, ale za indicie lze považovat již jméno protagonisty (King) nebo jeho auta (Beast) či odkazy k Bibli a Třem mušketýrům, svědčí o Wrightově zálibě v překvapování diváků vytvářením nečekaných kontrastů. Setkání party přátel je proto od začátku točeno rozbujelým stylem, který akcentuje i zcela nepodstatné momenty jako kdyby šlo o klimax akčního blockbusteru: „akční“ detaily předmětů, superrychle stříhané dialogy, efektní stíračky, inspirace estetikou komiksů (scéna jako pásmo obrazů) a videoher (bojové scény z pohledu třetí osoby). Stejně jako Gary, kterého světla na semaforu jenom brzdí, také Wright se odmítá zastavit a nedořešené spory z minulosti nutí hrdiny řešit během masakrování hord robotických vetřelců. Jelikož postavy jsou traumatizované třeba šikanou nebo velmi nepříjemnou dopravní nehodou, další pnutí, které filmu brání v zevšednění, vzniká mezi rozptylující formou a obsahem vhodným pro psychologickou komořinu. ___ Díky neustálému prolínání vážného a hravého Wright například může jako model pro hru na důvěru bez obav použít slavnou „kdo je infikovaný“ scénu z Carpenterovy Věci. Otázka, kdo je vlastně člověkem a jakou má v dnešní době, zanesené požadavky na unifikovanou dokonalost, podobu autentické lidství, se vine napříč celým filmem, takže navíc nejde o samoúčelnou aluzi, která by se vyčerpala tím, že ji odhalíte (do této kategorie spadá například zlomení páteře à la Bane). Nehledě na množství dalších citovaných filmů o robotizaci globalizovaného světa (Městečko prokletých) a neobyčejném sebedestrukčním talentu člověka (Soylent Green), Wright dokáže cizí zdroje kombinovat originálně, zábavně a tak, aby se mu výsledek nerozpadnul do izolovaných scén. ___ Pečlivě promyšlená struktura filmu, který se napoprvé může jevit jako neuspořádaný multižánrový bordel, vychází najevo při opakovaných zhlédnutích. Do první hospody a prvního důkazu, že také místa ztrácejí svou tvář, parta vchází po dvacetiminutové expozici, během které v hrubých rysech poznáme všechny hrdiny. Po necelých 40 minutách filmu přichází první zvrat, první souboj s roboty. Ve 45 minutě je stanoven nový cíl (resp. obnovený ten původní, na který se všichni kromě Garyho chtěli vykašlat). Po hodině filmového času se dozvídáme důležitou informaci, jakým způsobem dochází k „lobotomizaci“ lidí. Dvacet minut před koncem je dosaženo cíle (poslední hospoda), všechny linie se sbíhají a namísto utíkání přichází čas rozuzlení, konfrontace protagonisty se sebou samým. Bonusem pro pozorné diváky je režisérova posedlost čísly, která jsou poschovávaná po celém filmu v souladu s tím, kolikátý podnik v pořadí hrdinové navštívili. Ve třetí hospodě Gary vypije tři piva, v sedmé Steve upozorňuje, že už vypil sedm piv, po opuštění osmé se dozvídáme, že Adrian zemřel před osmi lety v Itálii, v deváté visí cedule s číslem devět atd. Napodruhé možná stihnete také zaznamenat, že zhruba dvě třetiny děje opakují (opět motiv recyklace) to, co Gary a jeho kámoši zažili již na střední (v obou případech nejdříve odpadne Oliver, pak Sam, pak Peter). ___ Frenetické tempo vyprávění dělá z Konce světa film, který se napoprvé prostě stihnout nedá, a který si každý (ne)dospělý nerd bude o to raději dopřávat znovu a znovu. Well, jestli ne každý, já tedy rozhodně. 90% Zajímavé komentáře: Marigold, ScarPoul, mcb () (méně) (více)