Režie:
John FordScénář:
Philip DunneKamera:
Arthur C. MillerHudba:
Alfred NewmanHrají:
Walter Pidgeon, Maureen O'Hara, Anna Lee, Donald Crisp, Roddy McDowall, John Loder, Sara Allgood, Barry Fitzgerald, Patric Knowles, Arthur Shields (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Velšská vesnice Cum Rhonda leží v malebném údolí, které se na přelomu 19. a 20. století pomalu mění k nepoznání. Většina zdejších mužů pracuje v uhelných dolech, které přetvářejí jak krajinu, tak i duši jejích obyvatel. V dolech pracuje i Gwilym Morgan se svými syny. Jen nejmladší Huw je zatím ještě dítě. Jako jediný má však naději na lepší život. Rodina Morganových musí přestát řadu těžkých chvil: když majitelé dolu sníží horníkům výdělky, přijde čas bránit svá práva. Jenže Gwilym Morgan má na zakládání odborů úplně jiný názor než jeho synové. Malý Huw spadne i s matkou do ledového potoka a na nějakou dobu zůstane upoutaný na lůžko. Najít chuť do života mu pomáhá sympatický reverend Gruffydd, zamilovaný do Huwovy sestry Angharad.
Nezapomenutelný film režiséra Johna Forda vznikl podle románu Richarda Llewellyna. Získal pět Oscarů: jako nejlepší film, dále za nejlepší režii, za nejlepší mužský herecký výkon ve vedlejší roli (Donald Crisp), za černobílou kameru a za výpravu v černobílém filmu. V dalších pěti kategoriích byl na tuto cenu nominován. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (50)
Žádná agitka jak z naší poúnorové kinematografie se naštěstí nekonala. Ford byl profík a tohle je zatím nejlepší film, co jsem od něj viděl. Bylo jednou zelené údolí je především rodinnou ságou rodu Morganů. Rodu horníků, kteří v malebné Waleské vesničce konce 19. století prožívají obyčejný život. Na začátku je to idylka, podpořená malebnou krajinou, tklivou hudbou a perfektníma postavama. Ať už moudrý otec, drsní synové, matka se selským rozumem nebo malý Huw (úžasný Roddy McDowall). Ale v průběhu filmu se vše mění, nechybí propouštění, nenaplněná láska, pár úmrtí i dalších tragédií a nakonec se proměňuje i nálada ve vesničce. Kde se na začátku tančí, zpívá a hoduje se na konci klevetí a pomlouvá. Nikdy to ale nesklouzne k naivitě, melodramatu nebo lacinosti. Naopak, když je malý Huw terorizován ve škole, vyřeší se to s krásným vtipem a nadhledem. Musím uznat, že mi rodinka pořádně přirostla k srdci. Kdepak Občan Kane, tohle mělo duši, srdce. Drama roku 1941 a Oskara si za nejlepší film si to zasloužilo. ()
Na mě až příliš "socialistický" film. Ten mohli komunisti klidně použít v poúnorových kinech :) ... Filmařsky na svou dobu výborné, ale filmů s takovým tématem jsem si užil až až, proto 70%... Pokud bych měl já volit mezi tímhle snímkem a Občanem Kanem, pak jednoznačně Kane. ()
NFR 1990, Oscar 5 : Nejlepší film, Režie, Herec VR - Donald Crisp, Kamera ČB, Výprava ČB + 5 nominací: Herečka VR - Sara Allgood, Střih, Hudba, Zvuk, Scénář ()
Pochyby nad tím, proč si John Ford, americký režisér v dobrém i zlém, vybral příběh velšských horníků, se rozplynuly jako pára nad hrncem již po pár minutách. Nehledě na prostředí, tohle JE americký příběh. Rodinná sága s přemírou dojemných, v nemálo případech až patetických momentů, je nejsilnější při upřednostňování sociální linie nad tou rodinnou. Práce v dolech dává zabrat i těm nejzdatnějším ze zdatných, jejichž písně přesto zas a znovu, den za dnem, zní tím kdysi zeleným údolím. A když přijdou problémy, začíná to být smutné a ještě smutnější to bude, až někdo zemře. Tohle John Ford umí. 80% Zajímavé komentáře: Renton, Radek99 ()
║Rozpočet $1,250,000║Tržby USA $6,000,000║Tržby Celosvetovo $-║ ()
Scénář: Philip Dunne .. Sentimentální vzpomínání na krásy rodného údolí devastovaného hornickým průmyslem. Vyprávění je zkraje podáno jakoby dokumentárně, čemuž napomáhá i hlas vypravěče a minimum dialogů zobrazovaných postav. Po tomto úvodu dojde k zlomovému bodu (snížení mezd) a rozjíždí se pravé dobové, silně sociální drama a zde se film teprve takříkajíc rozjede. Příliš jsem však nejásal nad náboženským podtextem a ty studené, předpisové staroanglické vztahy (rodinné či sousedské) opět budí spíše úsměv na tváři. Herecké výkony jsou však výborné, řada situací zahřeje a film tak alespoň nepůsobí chladně jako jeho souputník Občan Kane z fiktivního souboje "velikánů roku 1941." ()
Velmi jímavá hollywoodská klasika z tvůrčí dílny velikána americké režie Johna Forda. Typický obraz malebného koutu welšské přírody s potomky nepůvodních evropských přistěhovalců, kteří pozvolna svou (protestantsky) obětavou dřinou a životní vitalitou přeměňují ráz krajiny i tamního světa (a vytlačili původní předindoevropské obyvatelstvo). John Ford pracuje se silnou sociální kritikou spojenou s drsným životem horníků, proti tomuto sociálně negativnímu vlivu staví soudržnost rodiny (rodina je v jeho chápání mnohem širší pojem než dnes) a harmonii jejího vnitřního světa. Dalším pomocníkem ve snaze unést břemeno života je pro welšské venkovany pilíř křesťanské víry, která je však vystavována těžkým zkouškám spojeným s pokrytectvím křesťanské obce. Ford do filmu zanáší i typická dobová morální dilemata (zapovězený vztah duchovního a Morganovic dcery Angharad) a dobově hodně používané dějové zkratky (např. hodně naivistickou proměnu malého školáka Huwa v obratného boxera). Důraz na víru a slovo Bible, který je z amerického hlediska typický jak pro první pionýry, tak i pozdější přistěhovalce a jejich potomky (většinou šlo o protestantské uprchlíky z Evropy, dodnes jsou Spojené státy silně věřící zemí, kde převahu mají právě protestantské církve), stejně jako důraz na rodinné hodnoty a pospolitost obce (která je tu vystavena těžké zkoušce a celí ji paradoxně hlavně důlní neštěstí) či na tvrdou fyzickou práci (malý Huw si dobrovolně vybírá raději dřinu v dole než další studium...) koreluje s dobově reflektovanými hodnotami obecně. To všechno, spolu s opravdu silným příběhem, dělají z Fordova černobílého snímku opravdu dobrý, byť značně sentimentální film... (To, že je dnes polozapomenut, ovšem jasně ukazuje na tendenčnost při udělování Oscarů, při němž tenhle film porazil nadčasového Občana Kanea) ()
Začíná to jako nechutná moralitka a stejně tak to i končí. Ovšem největší neřestí tohoto snímku je naprostá sterilita, strnulost a umělost všech postav, prostředí a vůbec všeho. Ani na chvíli se filmu nedaří vytvořit náznak nějaké atmosféry natož, že by vyvolával nějaké emoce. Což je tristní, když na tom celý film stojí. Prostě a jednoduše nevtáhne, nezaujme a rychle znudí. Nemluvně o tom neustálém, a po chvíli zcela nesnesitelném, hornickém popěvování. ()
Krásný film. Přesně jak říká betelgeuse. Občan Kane byl možná progresivní, ale tenhle film má Srdce, byl jsem z toho naměkko (otec rodiny Donald Crisp je úžasný, Oscar nemohl jít jinam). Sorry, Orsone, já mám jasno...90% ()
Trochu sentimentální a místy méně srozumitelný než jiné Fordovi filmy, ale přesto moc pěkný příběh natočený podle stejnojmenného románu velšského spisovatele Richarda Llewellyna, odehrávající se asi kolem roku 1880. Perfektní obraz a kamera ale k tomu bych ještě připočet některé opravdu zdařilé herecké výkony jako ten od Donalda Crispa nebo Waltera Pidgeona. Dále už hodnoceno jako příběh..Osudy hornické rodiny, konflikty prostých lidí, bouřlivé přeměny, indrustializace, a vypořádání se s ní, jsou zde převedeny skutečně mistrovsky. Za shlédnutí určitě stojí i když jsou zde ještě i lepší Fordovi filmy:-) ()
Příběh hornické rodiny Morganových v režii Johna Forda je americký sociální film plný lásky k rodině, Bohu a rodnému velšskému údolí. Dost nezvyklý Ford se dá poznat hlavně v perfektně natočené akci, při havárii v dole, nebo boxerské výchově pro pana učitele. Pro Forda charakteristický sborový zpěv doplňuje většinu činností v hornické vesnici, příchod ze šachty, svatba, uzdravení i pozdrav královně. - Škoda že ja a ostatni Ostravaci pod tymi kominami už tolik nespivame, bo by to bylo fajne jit se spěvem z roboty i ze světa, ni? - A pro Fordovy skalní fanoušky, western to není a kůň je tam myslím jen jeden a zapřažený v drožce. Zato Zelené údolí dostalo 5 Oscarů + 5 nominací, takže pro filmové fajnšmekry je to povinnost. I když dnes už ze zcela odlišné doby...Trailer: http://www.youtube.com/watch?v=T7CV9SZovfU ()
Není to nějak špatné, jen zdlouhavé, povrchní a na konci si nejsem úplně jistý, co se dělo na začátku... ()
Peak cinema. ()
(1001) -"'Tis a coward I am, but I will hold your coat." Takových bratrů, až z toho jednomu jde hlava kolem. Filmu myslím postupem času zůstane jenom pověst toho díla, které ve své době dostalo víc lásky než Občan Kane, ale s přibývajícími léty už nedostalo žádnou další, zatímco k Orsonovi se jí valí víc a víc. Kdyby se mi chtělo, pustím si oba filmy po sobě a vrhnu se na poukazování na to, jak Ford je minulost a Orson budoucnost, ale nemyslím si, že je to nutné. Pro někoho, kdo o filmové formě nemá přílišný rozhled, by každopádně mohlo být velmi zajímavé například porovnat, jak oba filmy pracují s vypravěčem a retrospektivním vyprávěním, mimo dalších věcí. Ford všechno používá za účelem uctívat sentiment, což si v mém srdci žádnou pozici nevybuduje. (Moje vědomí pracuje na principu sentiment=špatné, pathos=dobré, jen tak pro pořádek.) Když opustím mudrování o formě a obrátím se k obsahu, tak postava reverenda Gruffydda mne dojala. A vztahuje se to i ke dnešku, protože v současné době sotva někde v mainstreamu člověk narazí na mužský vzor cti a pravdy pro malé chlapce. -"By prayer, Huw. And by prayer, I don't mean shouting, mumbling, and wallowing like a hog in religious sentiment. Prayer is only another name for good, clean, direct thinking." ()
Místy zřetelně naivní, idealistické (včetně sociálního podtónu) a směrem ke konci to už má určitou míru patosu, ale to vše tak nějak patří ke způsobu vyprávění, tedy vzpomínání na dětství. Navíc, tyto menší zápory diváka příliš neruší, protože jinak je Bylo jednou zelené údolí často úsměvné, příběhově dost poutavé, emočně hodně silné s řadou velmi sympatických postav (a pak také několika méně snesitelnými, avšak to patří ke společensko-kritické rovině filmu). Na plný počet to sice nevidím, ale na silné 4* zcela určitě. ()
Film, který porazil OBČANA KANEA, není žádná oscarová slaďárna, ale úžasná, poctivými emocemi nabitá epika a taky první Fordův film, který jsem dokázal plně docenit. ()
Velice upřímná filmařina, zcela přirozeně prodchnutá křesťanskou tradicí a starosvětskými ideály. Ne, že bych byl obého zastáncem, ale je to prostě krásně natočené. I ten sentiment je mi od Forda bližší než třeba od Franka Capry. ()
Od filmu, který v Oscarovém klání porazil "Občana Kanea" jsem čekal opravdu hodně. Jenomže všechno co jsem očekával, jsem i dostal. Nenašel jsem v něm jediné zrnko patosu, či citového vydírání. Je to naprosto upřímný film s velkým srdcem. Herecké obsazení je do jednoho skvělé, nejvíce překvapil malý Roddy McDowall. Jeho závěrečná kreace je neuvěřitelně mrazivě přesvědčivá. Výborný byl i Walter Pidgeon a Donald Crisp si za svého tátu Morgana Oscara bez pochyby zasloužil. John Ford byl skutečně umělec, který ve své době neměl obdoby a svými filmy hodil lano spoustě dalších tvůrců. Na dnešní dobu to sice působí trochu staře (vždyť je to taky 70 let), ovšem i tak je to skvělý film a já jej řadím (jako jeden z nemnoha) nad "Občana Kanea". 85%. ()
Klasický veľkofilmový old school Hollywood tak ako ho mám najradšej.Remeselne po každej stráne skvelé, s veľkými myšlienkami, správnou dávkou veľkoleposti, humoru aj sentimentu a dôležitou témou.Ale práve v téme je u mňa problém. Rodinná sága baníkov odohrávajúca sa v dedinskom prostredí nie je niečo čo by ma (aj napriek perfektnej filmárčine) na celé 2 hodiny dokázalo strhnúť. 8/10 P.S. toto je ten film, ktorý porazil na oscaroch Občana Kana. ()
"You've been lucky, Huw. Lucky to suffer and lucky to spend these weary months in bed. For so God has given you a chance to make the spirit within yourself. And as your father cleans his lamp to have good light, so keep clean your spirit..." ()
Reklama