Režie:
Gareth EdwardsKamera:
Seamus McGarveyHudba:
Alexandre DesplatHrají:
Aaron Taylor-Johnson, Bryan Cranston, Elizabeth Olsen, Juliette Binoche, David Strathairn, Ken Watanabe, Al Sapienza, Sally Hawkins, Brian Markinson (více)VOD (5)
Obsahy(2)
Nejznámější impozantní monstrum na světě se ve filmu postaví proti zlým nestvůrám ohrožujícím samou existenci lidstva, kterým vdechla život vědecká arogance lidí. (Warner Bros. CZ)
Recenze (1 625)
Prometheus letoška (ano, opět se sundavají helmy). Vyhypované až k nebesům ale nakonec především hloupé (jakože fakt že moc) a nudné.To "nudné" je mnohem zásadnější, samozřejmě. Edwards mixuje klišé blockbustrů s indie klišé a pokouší se nabídnout záměrně ne plně mainstreamově uspokojující scény, což by bylo pěkné, kdyby veškerý děj nebyl stupidní jako omalovánky na pokračování. Nebo kdyby některá postava byla zajímavá, nebo alespoň něco dělala. A fakt mně ty souboje, když už k nim konečně došlo, nijak neimponovaly a nepřijde mi, že by se tu s čímkoliv pracovalo na zajímavé úrovni. 2 a 1/5 - ani nevím, proč zaokrouhluju nahoru. ()
Za mě totální NERDgasm, kdy jsem v očekávání klasického restartu / origin story dostal hned s prvním filmem v sérii (protože dvojka bude) ultimátní Crossover Godzilly a Mothy. Jediným klasickým problémem tohoto filmu (a jemu podobných - Pacific Rim, Transformers 3, Gappa, ..) je tak fakt, že přibližně od poloviny filmu přestávají být lidské postavy jakkoliv zajímavé, protože krucinál CGI MONSTRA EVERYWHERE!!!! Jakékoliv logické nedostatky u tohoto typu filmů absolutně odmítám řešit.. Jo a cca hodinový prolog (v podstatě veškeré dění až po Havaj) patří mezi to nejintenzivnější, co jsem v poslední době měl možnost vidět. ()
Kde je Hamlet? Zase se někam schoval. Ale kdyby tady byl, přesně vím, co by ti řekl... Asi tak první třetinu se daly ocenit alespoň stalkerovské reálie. Pak to bylo dementní, a to tak, že víc než Emmerich. I ta Emmerichova potvora totiž při své demenci dává alespoň v rámci svých vlastních pravidel smysl. Tohle je pro mě osobně podobný jako Nolanův Batman. Snaha křížit monster žánr/komiks s temnou realitou dopadá po stránce logiky katastrofálně. Zcela otevřeně přiznávám, že někde u převozu jaderné hlavice vlakem jsem přestal pobírat i ty zbytky chatrné dějové konstrukce, co tam ještě byly. Proč se vždycky potvůrky jentak pošťuchujou, co s tím zárodkem vlastně celou dobu dělali, proč jsou ty lodičky tak pěkně naskládaný pět metrů od sebe, proč je v celý armádě jedinej pyrotechnik, ten seznam by vydal na knihu. Zkrátka u tohohle bych s chutí napsal scénář pro honest trailers. Čili, Emmerich byl aspoň blbej tím způsobem, že to je vtipný, tohle je jenom blbý s pár vizuálně pěkně provedenejma záběrama. ()
Inu, čekala jsem od Garetha víc než jen requiem z Vesmírné odyssey. Pokud tedy sdělením filmu ve skutečnosti není, že veškerá lidská činnost je zanedbatelná a že jakékoliv snažení je bezvýznamné, a on to chce doložit i svým plytkým filmem (s několika vizuálně pěknými momenty, ať nežeru), a v tom případě mission accomplished. ()
Nevadilo mi, že to nebylo akčnější, ani že jsem si titulní monstrum pořádně užil až na konci. Ale když chybí i příběh a postavy, tak jen kvalitní kamera a zvuk mou pozornost neudrží. Zlatý Jacksonův KING KONG. ()
Japonské megapříšery patřily v dávnověku k mým prvním kinozážitkům a pro pětiletého kluka byly i na tehdejší dobu šmírácké triky něčím neuvěřitelně působivým. Od té doby uteklo opravdu hodně vody a mé divácké nároky se mnohanásobně zvětšily. Nejsem ctitelem blockbusterů a žánrově se s Edwardsovým snímkem míjím, očekávání jsem proto měl nízká a kdyby mi televize nenaservírovala film až pod nos, neobtěžoval bych se s ním. Námět považuju dokonce i v době rozbujelých trikových pohádek pro celou rodinu za těžce infantilní a dávno zastaralý. Nicméně při náležitém nadhledu, řemeslné zručnosti a schopnosti vhodně pracovat s nadsázkou mohlo vzniknout něco zajímavého. Bohužel snímek nenaplňuje ani mizivá očekávání. Zase jsem jednou měl pocit, že mi někdo vložil varlata do svěráku. Edwardsova Godzilla nakonec selhává jako nenáročná zábavná vysokorozpočtová podívaná a dvojnásob selhává tam, kde se chce z téhle nálepky vymanit, používat alternativní prvky a být osobitější. Ze všeho nejvíc je totiž nakonec blbá. I v rámci fiktivního světa by měla existovat nějaká vlastní pravidla, motivace a vzorce chování. Tohle je natočené pro diváky s myšlenkovou úrovní pětiletého dítěte. Nevyčítám Godzille, že není realistická a inteligentní. To se po ní prostě chtít nedá. Vyčítám jí, že není chytřejší než její 70 let staří předchůdci. Jestli jsem Edwardse za jeho prvotinu natočenou ve skromných poměrech (přiměřeně) ocenil, tady mám pocit urážejícího patlalství. Jasně, s tak vysokým rozpočtem a technickými prostředky snad ani nelze nenatočit pár působivých, atmosférických záběrů, ale jako celek je Godzilla bolestnou prohrou. Samostatnou kapitolou jsou pak nadšené komentáře a vysoká hodnocení od některých filmových publicistů, kde by člověk přece jen očekával fundovanost, věcnost a analytický pohled. Místo toho mám pocit, že se chovají jako ve vtipu, kdy slepý, hluchý a bezruký mají analyzovat slona. Za adekvátní a přínosný považuju komentář uživatele JFL. Předkládá pohled snímaný z jiného úhlu, podepřený širokým rozhledem znalce žánru a kategorie brakových filmů, navíc ho předkládá beze stopy pózy, sebezahleděnosti a snadného podléhání emocí. Za sebe prohlašuji, že přerostlé radioaktivní ještěrky už nikdy. Celkový dojem: 5 %. ()
Po pár desítkách minut mi bylo jasné, že se loňský Del Torův Tichomořský Šprým chytat nebude a pak, někdy kolem havajského „vylodění“, jsem zaslechl sotva patrné křupnutí. To gojira Edwards zašlápla ploštici rodu Emmerich.. Nerd Gareth, jehož Monsters jdou cítit z každého políčka filmu, si zaslouží absolutorium za to, jak se dokázal popasovat s enormním tlakem dvou mlýnských kamenů (hollywoodské zvyklosti, japonská předloha), přičemž jsem si jist, že tím druhým by se nechal kdykoliv dobrovolně rozšmelcovat. Představil decentní reboot o lidské bezvýznamnosti v konfrontaci s „děsivou sílou přírody“, jenž láskyplně vzdává úctu předlohám a který nenabídne žádný rozšláplý Bílý dům, dětinské džouky či amerického prezidenta sedícího obkročmo na střele Trident, což pochopitelně vyvolá v jistém okruhu publika nevoli. Poslední hvězdu bych čistě ze soukromých důvodů přidal, kdyby se ubral plyn u amerických rodinných šablon a více se sešlápl u japonského vědomí nukleárního traumatu (Hirošima, Nagasaki, incident lodě Lucky Dragon a koneckonců i Fukušima), nicméně chápu, že s ohledem na producentské zázemí byla tato mise nemožná a tu pátou hvězdu si můžete de facto připočítat, pane Edwardsi. Arigatö! P.S.: Pobavila scéna, kdy ta gorilí velryba pokojně plula k San Francisku v doprovodu křižníků a torpédoborců. Jen si vezměte - nerezaví, je energeticky nenáročná a nevyžaduje žádnou údržbu. Vzhledem k její zásluze k ochraně vlasti (byť nevědomé) by ji klidně mohli v docích natřít na námořnickou šeď a opatřit nápisem USS Godzilla! Jen si nedokážu představit, že by na jejím hřbetě pořádali veteráni připomínkovou akci k výročí útoku na Pearl Harbor.. ()
Fajn, lidi šli na Godzillu a dostali Gojiru, tu pravou původní Gojiru z oněch starších japonských filmů, kdy se herec v kostýmu příšery natřásal nad papundeklovým městem. Figurka s opuncií na zádech to byla groteskní a mně je záhadou, že ji v dnešní době nechtěli udělat trochu... prostě ne tak směšně. Myslel jsem, že uvidím trikové orgie, že se hrůzné monstrum bude valit ulicemi přelidněného města, že mě zcela pohltí atmosféra děsu a beznaděje, že mě oslní herecký koncert Cranstona či Binochetové, ale viděl jsem frašku, usoplenou nudu a emočně mrtvou parodii na sebe samu. Taylor-Johnson ač nadějný talent z "kikásů" podal neuvěřitelně pitomý výkon a jeho filmová rodina s postiženým chlapečkem mi byla naprosto ukradená. Děj odehrávající se v totální tmě mě též nechával zcela chladným, protože jsem pyču viděl, že jo?! A ti obří borci morušový taky byli snad za trest. To už bylo na čisté LOLkování a skládání origami z dlouhé chvíle pod lavicí a poslepu. Zapomeňte na epickou bitvu lidí s monstrem. Očekávejte kataklyzmickou blitku mezi statisty v kostýmu, směšné zobrazení armádních složek a postupů v krizi a spoustu menších záchvatů smíchu, tenhle akční sci-fi thriller je totiž jen rodinou komedií. Jedna hvězda za hudbu a snahu ukázat nám, o co vlastně šlo v těch původních Gojirách, jelikož my, nezasvěcení, známe jen tu luxusní dinosauří Emerichovu. Ze všech těch blockbusterů na rok 2014 je tohle zatím asi největší zklamání. S růžencem v ruce klečím v rohu své cimry a svá záda šlehám uzlíkovým písmem a prosím Boha za to, ať nikdo nezkouší natočit druhý díl, kdy Gojira a Taylor-Johnson budou bojovat s King Kongem. ()
Baví mě představa pubertálních popcornožroutů jdoucí na další Pacific Rim, případně Emmericha a dostávající Edwardsův v tradici zakořeněný sequel, který Godzillu neikonizuje jako hrozbu, kolem níž je potřeba akčně kroužit a kochat se destrukcí, ale jako kámoše, kterého matka příroda využívá jako ultimátní regulační prostředek, zatímco lidi (resp. Američani) statují a veškeré průsery ve filmu způsobují svojí vlastní debilitou vycházející z touhy řešit konflikty sami bez otevřenosti k poznatkům jiné kultury. Což samozřejmě všichni vykládají jako přešlapy proti logice, ačkoli nikdo nezná svět, v němž by koexistovala jadernou energií napájená MUTA, takže pasovat nějaký neprůstřelný realismus na podobný fikční svět, jenž jde očividně ve šlépějích šedesátileté historie, vlastně ani nejde. Godzilla je (imho, samozřejmě) hodně pevně uchopený autorský projekt nadšence, který vyžaduje, aby měl sledující divák alespoň nějaké godzillovské základy a chápal tudíž přebíhání od stylu a myšlenek poválečné japonské kaiju kinematografie k japonsko-americké moderně, která si zachovává intelektuální přesahy a zároveň dovede gradovat k jedné z nejimpozantnějších monstr-fatalit na stříbrném plátně. ()
Nové synonymum pro frustraci. Po Pacific Rim je tu další nestrhující a nezajímavý monster movie, který nechá svoje mazlíčky na závěr bojovat v noci, asi abychom je neokoukali (neplést s "oddalováním" jejich odhalení, to mi vůbec nevadí). Zbývají tedy lidští hrdinové, na které se pro změnu nedá koukat už vůbec, protože to do posledního zoufalce nejsou hrdinové, ale hloupé a zbytečné figuríny. Že bezmocné a nedůležité mají být, aby vynikli obři z hlubin? No, tak se vraťte na začátek komentáře... Fakt jsem málem usnul u Godzilly! 50% ()
Poetiku, zákonitosti, motivy a stupiditu filmů godzillí série to může s moderním blockbusterem kombinovat sebelépe, (to ať posoudí místní znalci kaidžu eiga), ale s nabubřelým konstatováním, že je to snímek roku, na mě nechoďte. Neustálé okrádání o divácké atrakce vyvolává asi tolik slasti, jak kdyby vám někdo z pusy pořád bral rozpouštějící se čtvereček luxusní čokolády. Dokážu ocenit celkovou nekonvečnost, perfektní triky nebo temnou Desplatovu hudbu i oddalované vyvrcholení, ovšem ono finále za to čekání nestálo. 65 %. [Kino, 2D] ()
Občas je to nevidené omnoho silnejšie, než to, čo máme pred očami. Nová Gojira je tým najlepším príkladom. Comment under construction. ()
Začínam premýšľať nad tým, či ešte niekedy navštívim 3D sálu, ak sa nebude jednať o projekt o rozmerov Avataru. Znova sa teda potvrdilo, že tretí rozmer je len prvoplánovým lákadlom. Tých pár centov navyše mi však vôbec neubralo z nálady, pretože je zrejmé, že tvorcovia sa o to viac sú sústredili na kompatibilitu celého príbehu. Edwards sa vezie na vlne režisérskych uctievačov filmových kultov a drží sa hesla, že treba začínať od koreňov. Nepoznám mystickú históriu godzilly ako japonského fenoménu, preto som Emmerichovu verziu zhltol ako decko všetkými desiatimi. V porovnaní s týmto filmom sa dá citeľne vnímať rozdiel medzi hollywoodskym non-brain trhákom a plnohodnotným dychberúcim blockbusterom. Oboje majú niečo do seba, misky váh sa však tentokrát jednoznačne priklonili na stranu tohtoročnej monštruozity. Dokonalé hranie sa s diváckym presvedčením o strane dobra a zla robí film výnimočným. Obrovským plusom je fakt, že do pozície hrdinu nie je postavený človek - rozumej chorobne tuctový amerikanizmus (hollywoodsky happyend v podobe poslednej sekundy odvráteného konca sveta bol chvalabohu vyškrtnutý zo scenára). Absurdita v podobe nezničiteľnej palebnej sily americkej armády sa takisto nekoná a to možno neprehryzne tuctový divák odchovaný na súčasnej vlne popcorňákov. Príbeh sa tak stáva dokonale nereálne-reálny a cítiť z neho snahu dať na vedomie, že nie človek je vládcom planéty. Šablóna žánrového klišé nič nekazí, herecky je to luxusné, niektoré dialógy by žiadali doladiť, ale to je už len malou chybičkou krásy na tomto veľdiele, ktorého dominantou ostane kvalitný príbeh, doplnený ohurujúcimi efektami a dunivou hudobnou zložkou. 90%. ()
Je to vydarený akčný katastrofický sci-fi thriller. Má veľmi dobrý príbeh o vojakovi, ktorý sa práve vrátil zo služby, pričom túži byť len so svojou rodinou, no keď sa dozvie, že jeho otec bol uväznený v Japonsku kvôli vstupu do zakázanej zóny, vydá sa za ním. Čoskoro si uvedomuje, že jeho absurdné vysvetlenia ohľadom smrti matky sú skutočne pravdivé a ľudstvo začne čeliť nečakanej a mimoriadne nebezpečnej hrozbe, útoku veľkých a prakticky nezastaviteľných monštier a tak musí vojak urobiť všetko preto, aby sa dostal domov k svojej rodine, no uvedomuje si, že najlepšie riešenie je využiť svoje vojenské schopnosti a postaviť sa hrozbe. So spracovaním som dosť spokojný, už niekoľko úvodných sekvencií mimo hlavného deja ma veľmi príjemne prekvapilo a bolo mi jasné, že v tomto prípade sa nebude jednať o žiadny štandardný hlúpy blockbuster, ako výrazná väčšina konkurencie a našťastie sa to už nezmenilo. Jedine hlavný hrdina mi prišiel spočiatku trochu nevhodný, ale čoskoro som si predsa len uvedomil, že tu aj napriek dostatku priestoru nepredstavuje klasického hrdinu a tak ani s týmto som nemal žiadny problém. Takže väčšinu času pôsobí dej na pomery žánru nadmieru zaujímavo a pritom aj celkom nepredvídateľne, keďže sa nevenuje len civilistom, ale aj vysokopostaveným ľuďom, dá sa vytvoriť komplexný obraz o celej situácii, čo rozhodne poteší. Tiež chválim absenciu humoru, celé to pôsobí tak seriózne a dokonca aj atmosféricky a v priebehu sa dá nájsť plno vydarených sekvencií. Síce finále ma už nebavilo až tak moc, ako zvyšok filmu, ale to som aj čakal, keďže inak to už vlastne ani skončiť nemohlo a tak sa nad to dokážem povzniesť, ani toto nie je zlé a hlavne, že ma to väčšinu času veľmi bavilo. Akcie je tu pomerne dosť a je výborná. Jedine ma mrzí, že až príliš často sa odohráva v noci, pričom až dve sekvencie mi prišli dosť neprehľadné, ale inak je očakávane veľkolepá, perfektne technicky zvládnutá, pomerne rozmanitá, chválim zaujímavý prístup tvorcov, kvôli ktorému akcia často nevyzerá tak, ako by sa dalo čakať, napríklad strihnutie sekvencie tesne pred súbojom a následné sledovanie v televízii a dokonca mi tieto scény prišli aj dosť napínavé, takmer až hororové. Najviac sa mi páči celá časť na moste, prvé veľkolepé stretnutie s monštrom a plno výborných menších scén, ako útek pred horiacim vlakom. Herecké obsadenie je na tom dobre, Aaron Taylor-Johnson nie je až tak výrazný, ale nakoniec mi tu celkom sedel, k tomu výborný Ken Watanabe, potešia aj Elizabeth Olsen, vojenský veliteľ David Strathairn a v menších úlohách aj Bryan Cranston a Juliette Binoche. S réžiou a technickou stránkou som nadmieru spokojný, prvotriedna vizuálna stránka, skvelé efekty, seriózne a atmosférické prevedenie, tu v rámci žánru môžem vytknúť len pár spomínaných detailov. Keby všetky blockbustery boli v takomto nie až tak tradičnom a celkom dospelom štýle, hneď by som bol spokojnejší. Jeden z najlepších filmov svojho druhu za dlhú dobu. 78% ()
Emmerichovu Godzillu miluju a nedám na ni dopustit, takže jsem byla zvědava, jak si tvůrci poradí s tímto nejnovějším snímkem o legendárním gigantickém tvorovi. Já jsem docela spokojena. Dvouhodinová stopáž je od začátku do konce nabitá akcí a nenudila mě ani na chvíli. Aaron Taylor-Johnson mi přišel takový nevýrazný, nezajímavý, zbytek obsazení mi přišel o dost lepší. Hlavní akci obstarávají souboje Godzilly s čímsi, co vypadá jako nějaký mutant mezi Vetřelcem a tím monstrózním tvorem, který v The Mist podle Kingovy povídky přecházel ke konci filmu silnici. Nejlépe to vystihl Upřímný trailer, tam je řečeno vše:) "Arogance člověka spočívá v tom, že si myslí, že má přírodu pod kontrolou, a ne obráceně." ()
přeně typ filmu který je pro mne neuvěřitelně těžký ohodnotit jelikož 3hvězdy= 60% a to je vzhledem k délce a obsahu příliš. Naopak 2*=40% a to příjde naopak moc málo. Nakonec se však stejně příkláním k těm 2 jelikož je dílo zcela zapomenutelné a navíc mírně nadhodnocené. 50% ()
Takže, pokud jsem to správně pochopila, žádné testování hlavic v historii lidstva nikdy neproběhlo. Hnízdo těchto prehistorických gigantů je zřejmě někde u pobřeží KLDR, která pod oficiální rouškou testování zbraní, ve skutečnosti občas vypouští nějakou tu radiaci za účelem zneškodnění nějakého toho monstra pod hladinou. Výbuchy elektráren a tsunami jsou už potom vedlejšími účinky. Nicméně se mohli alespoň o něco víc snažit, když se teda rozhodli, že půjdou s pravdou ven a natočí o tom film. Taková jedna velká, tmavá nuda a šeď. Děj nic moc a příšerky nepříšerné spolu s nehereckými výkony jen korunovaly celkovou zoufalost. Jediný kdo mě leknul byl racek, který vysklil okno autobusu. Jinak všechno už tu bylo a v mnohem lepším kabátku. 1,5* ()
Gareth Edwards is my master now! Atomovou energií poháněný kolos, který se nezadržitelně žene kupředu a každou chvíli přichází s explozí hravosti, která dokáže vykouzlit úsměv od ucha k uchu. Nepamatuji si, kdy jsem se v kině naposledy tak královsky bavil. ()
Pocta originálním Godzillám. Jako děcko jsem na satelitu (RTL, SAT 1, PRO 7) tyhle věci přímo hltal a Edwards zdá se taky. Tenhle realističtěji pojatý katastrofický film je na míle daleko vzdálený popkornové kamarádce z devadesátých let. Bacul je tu vlastně za klaďáka a lidi jsou tady jenom proto, aby byli sem tam zašlápnuti nebo sežráni. Velká škoda nevyrovnaného scénáře, který na jedné straně skvěle skrývá a přednáší celou mytologii velice svěže, na druhé selhává v lidské rovině, kde i vinou mizerného Aarona Taylora-Johnsona divák nemá k hlavnímu hrdinovi vztah a často proklíná obecnou lidskou hloupost (svým způsobem jde stále o věrnost originálům, ale už nadbytečnou). Jediný Bryan Cranston mačká ze své postavy maximum a je monstrům obstojným přihrávačem. Trikově špičkové, závěr je přehlídkou oku lahodících záběrů, které kombinují moderní styl natáčení s tradicí japonských kaju filmů. Vyměňte lidi a sem s dvojkou! ()
Uznávám, že Gareth Edwards má plno sympatických nápadů a neskonalou úctu k předloze. Jenže já nikdy nepatřil mez Godzilofily a víc než nekonečné lákání na akci, bych si přál tu letní nářezovou akci. Jako letní popcornová jízda, kterou má nová Godzilla také být, totiž film strašně selhává a kromě neustálého vábení na věci příští toho nabízí strašně málo. Role přerostlé ještěrky je hodně fajn, samotný děj je ovšem stejně debilní jako v odsuzovaném Emmerichově počinu (akorát zde to paradoxně nikomu moc nevadí). Tupější postavy, jež se na spoustě stěžejních míst objevují zcela náhodně, jsem neviděl od Promethea. Johnson je nevhodně obsazen, Olsenka a Strathain jsou zde úplně navíc, Cranston to sám neuhraje a Watanabe celou dobu čumí, jak kdyby ho noc předtím někdo znásilnil. I přes bez debat zvládnutou atmosféru a celkem povedenou závěrečnou akci tak zůstává divácký požitek takřka nulový. ()
Reklama