Režie:
James WanKamera:
John R. LeonettiHrají:
Vera Farmiga, Patrick Wilson, Ron Livingston, Lili Taylor, Shanley Caswell, Joey King, Hayley McFarland, Christy Johnson, Mackenzie Foy, John Brotherton (více)VOD (4)
Obsahy(2)
Manželé Roger a Carolyn Perronovi se se svými pěti dcerami přestěhují do zchátralého domu na statku v Harrisville na Rhode Islandu. Jejich pes ale odmítá do domu vstoupit. Už během první noci se ale začínají dít paranormální události. Ozývají se zvláštní zvuky, v určitý čas se zastaví všechny hodiny, obrazy padají samy od sebe a všichni mají pocit, že v místnosti s nimi někdo je. Jedna z dcer má noční můry, ve kterých se setkává s děsivým démonem, který jí říká, že chce, aby její rodina zemřela. Na statek přijíždějí vyšetřovatelé paranormálních jevů Ed a Lorraine Warrenovi. To, co se Warrenovým jeví jako banalita, se brzy stává nejtěžším a nejhrůznějším případem jejich kariéry. Podaří se jim pomoct rodině ovládané hrůzostrašnými silami? (TV Nova)
(více)Recenze (1 785)
Amerika má houby historii, to tady straší na každém druhém hradu a na vládě, je to přímo děs a hrůza. To Amíci mají pouhé dva strašidelné domy. Jeden v Amityville kde straší čarodějnice a jeden Bílý dům, kde straší jeden černý. ()
Fakt to všichni přežili!? :D ()
Další příspěvek k tématu duchů, posedlosti, vymítání a strašidelných domů. Nevím, jestli je film přesně podle skutečných událostí, ale jako film působí tak nějak nestrašidelně, až jako selanka. Téma je působivé, závěr napínavý a jedna lekačka mne zcela dostala. Jenže pak je zde spousta nakousnutých, ale nedořečených motivů (třeba výhrůžky dceři vymítačů, ubírání si z Lorraine apod.), některé strašidelné motivy vypadají jen nahozeně a stojí osaměle, bez jakékoliv návaznosti nebo propojenosti (třeba co se dělo na okolních farmách). Není to špatný film, poukazuje na věci, kterým se dnes mnozí smějí, ale hodně jiných je považuje za reálné, ale jako filmu tomu chybí větší propracovanost. ()
Vezmime si jeden strašidelný dom. A teraz si položme otázku, čo všetko sa dá z neho vyťažiť? Je nepopierateľné, že to Wan zvládol. Druhá vec je však predstavivosť každého diváka... 85% ()
Neviem do akej miery zasiahla filmárska invencia do "príbehu podľa skutočnej udalosti", lebo vznikla nadupaná horrorová lahodka, kde je všetko namixované do plnokrvného koktejlu. Dalo by sa dokonca polemizovať, či film nie je trochu "preplácaný", ale to je v podstate jedno. Ide o zábavnú záležitosť, kde sa nikto nebude nudiť a zopárkrát sa poriadne zľakne. ()
Precizně a čistě natočený horor (jednoznačně žánrový film), který volí cestu tzv „staré školy“ a celou svou působivost staví na extrémně přesné kameře a rafinované zvukové stránce. Zmiňovaná „stará škola“ spočívá v nápaditém strašení diváků pomocí osvědčených a dobře fungujících prvků a musím podotknout, že ani nepamatuji, kdy mě naposledy při sledování filmu vylekalo vrznutí dveří nebo spadnutí obrazu ze zdi. Úctyhodný výkon režiséra Jamese Wana při budování atmosféry. Bohužel to nejsou pouze dveře, co v tomto filmu mírně vrže; samotná zápletka těží s osvědčených postupů, a tak trochu postrádá větší rafinovanost – tendence zaběhnout do vyzkoušených hororových šablon tu je několikrát silně znát. Máte zde vše: strašidelný dům, mrtvé děti, posedlost, exorcismus, strašidelné předměty, děsivou minulost a tak bych mohl pokračovat dále. S velkou rezervou beru také slogan „natočeno dle skutečných událostí“, který dle mého soudu slouží jako klasická marketingová kampaň. Přesto se jedná drobnosti, které zážitek ze sledování nemohou pokazit. Možná James Wan posbíral všechna hororová klišé a dal je na jednu hromadu, ale nemění to nic na faktu, že jeho práce s nimi je natolik zručná, že o kvalitní zážitek nikdo nepřijde. ()
Zase Poltergeist, ale tentokrát skutečně dotažený k dokonalosti. ()
Bojíte se tmy? Hmmm, tentokrát to Wanovi nežeru. Lekačky mu v tomhle filmu nefungují a filmové napětí taky ne. V zajetí démonů je průměrný horůrek bez chuti a zápachu. A bez tvůrčího nasazení. ()
Rozhodně musim Wana po příšernym Insidious pochválit. Poučeně tentokrát nezkouší sám na mobilu renderovat digitální finále a hlavně formálně se drží na tepu doby. Dokonce u tří záběrů jsem nadšeně chrochtnul - rozsvícení světla na první přednášce Warrenů, jehož intenzita určuje i hloubku ostrosti záběru, která informuje diváka o zasazení scény díky přeostření z detailu (lístek na přednášku v ruce návštěvníka) na celek (naplněná aula s Warrenovými na podiu); stěhování Perronovic rodiny do nového domu v jednom záběru začínajícím jako jeřábový estabilishment shot a následně procházející skrze dům, vedoucí kameru přes všemožné překážky a poté matoucí kamerový veletoč z pod postele na dveře. Wan má nakoukáno, můžete si udělat seznam zásadních horrorů 70. a 80. let a v průběhu filmu si odškrtávat. Výborně dokáže tisíckrát zavedené postupy prodat divákům, sledujícím horor pouze okrajově. Problém však je pokud máte nakoukány desítky hodin tohoto hororového subžánru. Z tohoto důvodu mi Conjuring bohužel nemá už moc co nabídnout. ()
Snad podruhé na hororu v kině. A musím říct, že V zajetí démonů je film do kin, poněvadž bych řekl, že velkou část svojí atmosféry mimo plátno ztratí. On totiž nepřichází s ničím novým, nýbrž dělá variaci na Exorcistu a jemu podobné a dělá jí dobře. Dobře vypadá, má zajímavou atmosféru a 70ky sami o sobě prostě do hororů fungují. 7/10 ()
Jsou horory, které potřebují k tomu, abyste je pořádně pobrali, víc než jen jednu projekci. A The Conjuring je přesně takový. Po prvním zhlédnutí jsem měl velmi smíšené pocity, na jednu stranu jsem musel uznat, že se jedná o kvalitní horor, se skvělými herci, úžasnou atmosférou a výtečným scénářem, ale jinak nepřinesl nic originálního nebo dokonce převratného. Jenže stačilo podívat se na Conjuring znovu a člověk v tom začal objevovat to, co mu napoprvé uniklo, což je většinou značka silných filmů. Protože tenhle horor MÁ skvělé herce (vede výtečná Lily Taylor, při jejíž vymítací scéně jsem skoro ani nedýchal), MÁ úžasnou, trefně retro atmosféru (takovej barák chci, možná i s tím jedním nerudným duchem) a opravdu MÁ výtečný scénář, jenž nešustí papírem a snaží se vyhýbat zaběhnutým klišé. Kdepak, James Wan v roce 2013 rozhodně nezklamal, naopak, potvrdil svoje výsadní postavení na poli hororů. A mně nezbývá než dodat- díky mu za to. ()
K tomuto kousku jsem přistupoval dost skepticky. Podobných filmů o prokletých domech existuje už celá fůra, takže jsem očekával další neoriginální zápletku plnou klišé a navíc mě už serou ony „příběhy podle skutečnosti“, ale James Wan opět nezklamal. Začátek mě sice moc nebavil, ale když se posuneme od panenky k prokletému domu a Bathsheba si konečně přestane hrát na schovávanou, propuká ta správná démonická podívaná. Díky bohu za dvojici Vera Farmiga a Patrick Wilson, protože naše rodinka v nesnázích byla vážně na ránu. Od jejich hlášky „Víš, co jsi mi řekl o svatební noci? Můžeme ještě jednou? Potom…“ se tvůrcům podaří vytvořit opravdu dobrou atmosféru, která nám nabídne pěkně se stupňující vlnu napětí. Je sice pravdou, že lekacích scén si tu moc neužijeme, zvláště díky hudebnímu doprovodu, ale ani jsem se tu kromě již zmíněného začátku nenudil. Navíc to závěrečné vymítání, luxus…70% ()
Po hodně velkém zklamání z obou částí Insidious, kdy jsem Wana začal považovat za promarněný potenciál a onanistu vyčpelých klišé, se mi do tohohle filmu ale vůbec nechtělo. Conjuring "vykrádá" a dohromady plácá kde co, což by zase tak nevadilo, protože to minimálně v první polovině docela funguje a je s tím nakládáno poměrně dobře. Jenže ve druhé polovině se to trošku zvrhne do něčeho, co se naplno projeví právě v Insidious. Hodně výborné je herecké obsazení prakticky všech postav, obzvláště skvělá Vera Farmiga a Patrick Wilson svým postavám dávají zajímavý a příjemný rozměr a na filmu dost odtáhnou jen oni. Škoda té neoriginality, která ve druhé půli exploduje skoro až do kýčovitého pozlátka. 3.5* ()
(Cinema City Polus - 25. 09. 2013) ()
James Wan je borec, co se týče hororů. Nikdo jiný než samotní účastníci nemůže potvrdit, co vše je pravda a kolik si toho vymysleli filmaři, ale i tak je to úctihodné. Mrazí už jen při pomyšlení, že nemusíme být až tak sami. Skvělý nápad je podívat se na film před spaním, jak mám teď ty myšlenky zahnat?.... ()
James Wan horory rozhodně točit umí, ale vzhledem k tomu, že jsem nedávno vidděl Insidious 2, připadlo mi V zajetí démonů hodně podobné. Vyděsilo mě, že bylo natočeno podle skutečných událostí. Brrr, raději rychle zapomenout. ()
Nič, čo by sme nevideli, už vôbec nič, čo by sme chceli vidieť znova. Výber z najatraktívnejších duchárskych momentov, s blížiacim sa finále stále svojvoľnejší a účelovejší. ()
V rámci hororů to určitě není špatné, jen tomu místy chybí logická konzistence a to já u filmů nemám rád. Na druhé straně uznávám, že tam bylo dost scén, které byly strašidelné. ()
Tak tohle, nebojím se to říci, je alespoň pro mě jeden z nejlepších hororových filmů vůbec. Přesně tento styl mám rád. Žádné tupé "vyvražďovačky", žádné stupidní zombie "horory", ale poctivá, kvalitně natočená duchařina, u které ještě celkový výsledný dojem umocňuje parádní soundtrack a skvělé herecké obsazení. Jamesovi Wanovi se podařilo natočit vybroušený klenot na poli hororových filmů. Po celou dobu snímku udržuje patřičné napětí a atmosféru, přičemž nás neustále zásobuje různými lekačkami, které nakonec vyeskalují ve skvělé finále. The Conjuring je přesně ten typ hororového filmu, u kterého se rád bojím a který se mi zadře těsně pod kůži. ()
Šel jsem do kina s tím že dostanu po čem toužím ale dostal jsem mnohem víc, stačila úvodní hudba a už jsem chytal infarkt, člověk seděl v sedadle s pocitem strachu jako by to sám prožil a co víc už pocit skutečného příběhu takhle dobře zpracované v divákovy vyvolá obrovsky strach. Kolikrát ve mně projelo napětí takového strachu a nespočet leknutí až sem myslel že se mi zastaví srdce a že mně namístě odvezou, jeto nepopsatelné, tenhle snímek dokáže vyděsit diváka obrovským stylem, k tomu nejde co víc dodat proste James Wan je mistr hororů. ()
Reklama