Režie:
Eugen Sokolovský ml.Scénář:
Jan GardnerKamera:
David PloyharHrají:
Petra Tenorová, Petr Lněnička, Martin Myšička, Saša Rašilov nejml., Jitka Čvančarová, Arnošt Goldflam, Jiří Hájek, Anežka Palečková, Pavla Tomicová (více)Obsahy(2)
Romantická pohádka vypráví o princezně (P. Tenorová), která vyrůstala bez matky. Její otec (S. Rašilov), vlídný a spravedlivý král, dceru nadevše miluje, ale chce ji za každou cenu provdat. V den jejích dvacátých narozenin uspořádá na zámku velký ples. Na něm se o princeznu uchází řada princů, ale ten, pro kterého se princezna sama rozhodne, se jejímu otci z nepochopitelných důvodů nezamlouvá. A nikdo vlastně neví proč. Pak vyjde najevo, že za vším stojí dávná kletba vládkyně Říše čarodějnic a Sněžný drak. Princezna Laura se tak musí se svým vyvoleným princem Janem (P. Lněnička) vydat na nebezpečnou cestu a překonat řadu překážek, aby nakonec zjistili, že nad zlem může zvítězit jen skutečná a pravá láska. (Česká televize)
(více)Recenze (301)
Dá se na to o svátcích koukat. Draky v českých pohádkách spočítáme na prstech jedné ruky (Bajaja, Za humny je drak, Z pekla štěstí... zapoměl jsem na něco?), tak buďme rádi za další želízko v ohni. Děj to má, výběr herců taky ok. Nenadchne, neurazí. ()
Můžeme se samozřejmě přít o to, jestli sněžný drak je opravdu drak, nebo je to technicky vzato wyrm (což je ale ledový "drak"...), ale to není tak důležité jako to, že se stal zázrak. Máme tu totiž před sebou první českou pohádku, ve které drak nevypadá z technického hlediska směšně (a to mám Dráčka Mráčka ze Za Humny Je Drak hodně rád;)). Ano, je to neuvěřitelné, ale čeští filmaři se konečně jednou dali dohromady s počítačovými grafiky a animátory toho kalibru, který dal světu třeba ARMu nebo Mafii. A aby toho nebylo málo, i co se děje a postav týká, máme tu celkem neotřelé elementy. Petra Tenorová si tak mohla střihnout o několik levelů zajímavější princeznu než v pekelných Kouzlech Králů, a Saša Rašilov kupodivu důstojného krále. A ty kostýmy, exteriéry a šermířské souboje... ach, srdce mé zaplesalo. Jenže věc má, jak praví klasik, z marxistického hlediska i druhou stránku, a tou je podivně nedomyšlená až z prstu vycucaná (a při pouhých devadesáti minutách stopáže by se dalo říci i zbytečně vykoštěná) hlavní, veškerým dějem hýbající, linka s čarodějkami. Z jejich "rasy" uvidíme jen Jitku Čvančarovou a Zuzanu Slavíkovou, a z jejich světa jen jedinou jeskyni (v níž se nachází jen dvě jmenované, jakýsi trůn, křišťálová koule, pár krápníků a jinak jen tma a kouř). Nejvíc to ale co do zkratkovitosti odskákal Martin Myšička. U toho si scénárista už od začátku nevěděl rady, tak to vše vymyslel jako flignu na diváka - a to tu nejzákeřnější, kdy se dějí věci, o nichž jste se předtím nedověděli ani v náznacích, a shodou okolností se tak začne dít v závěru, kdy už je potřeba to vše nějak rázně a patřičně bombasticky uzavřít, aby se dodrželo zadání délky filmu. Ale celkově je Sněžný Drak rozhodně jedna z těch povedenějších pohádek, a na rozdíl od jiných se v jeho případě nebudu bránit opětovnému zhlédnutí. 70 by asi bylo objektivnějších, ale za ty vypilované malé role a roličky (Liška, Matonoha, Tomicová, ...) dávám 80%. ()
Když už se najde pohádka s netradičními, leč známými prvky (aktivní a sympatická princezna, princ se špatnými vlastnostmi, který má něco jako sebereflexivní chování, na televizní poměry vyvedený drak), zkazí ji nelogický závěr, který vyšumí do ztracena a v podstatě i čarodějnický prolog, který chtěl velmi propracovat. Nejlepší zprávou filmu je pak to, že Eugen Sokolovský ml. se v televizní tvorbě rozhodně nepotatil. ()
Ještě než začnu komentář k pohádce musím zmínit jednu věc. Pohádka byla premiována 25.12. na ČT1, ještě před jejím uvedením však zde měla cca 9 hodnocení, po 30 minutách 16 hodnocení a po 45 minutách už 22, včetně prvních odpadů. Pak už jsem tomu nechtěl věnovat ani těch pár sekund a nerušil se od sledování od pohádky. Ostatně dvě krátká nakouknutí bohatě stačila a původně jsem se chtěl jen kouknout do zajímavostí na jakým zámku se pohádka natáčela. Vytáčí mně, když si zdejší kryplové dělají z csfd hajzl papír a de facto dělají i z nás ostatních uživatelů bandů pitomečků, doufám že Pomo, se s nima srát nebude a vykopne je. Čas hodnocení se jistě ukládá. Pokud jde o samotnou pohádku, tak ta je sice na můj pohádkový vkus celkem hodně emancipovaná, ale tohle století hold patří ženám, tak OK, konec konců hlavní věc, která se mně na pohádkách líbí je souboj dobra zla, láska a samozřejmě princezna a to jsem tady měl. Pohádka má vyvedenější z hlediska napětí a emocí hlavně druhou půlku. Mohl bych tady napsat i pár výtek (např propracovanější šermířský souboje ), je však otázkou zda děti tohle budou řešit, do dračího souboje se mohlo investovat možná o nějakou tu korunku víc, ale co už, to co od pohádky očekávám jsem dostal a jelikož je mě jasný že to tady Sněžný drak zase schytá ze všech stran, mé původní tři hvězdy podmínečně povyšuju na čtyři, když už mám tu ježižkovsky rozdavačnou náladu. ()
U této pohádky jsem si uvědomil, jak strašně důležití jsou herci. Myšička, Rašilov, Čvančarová, Tomicová nebo Goldfram zde spolu s Matonohou, Pechou nebo Liškou ukázali, jak postavy tvoří herci a herci musí být šikovní natolik, aby si uvědomili, že ta jejich role musí stát za to. I kdyby byla bůhví jak malá. Sněžný drak je tak pohádkou, která není bůhví jak dokonalá, ale dokáže příjemně zabavit a stejně tak u ní může být moc hezky a vůbec nevadí, že je televizní. ()
Scénář chtěl rozhodně dopracovat, celou tu kletbu vymyslet smysluplněji (protože takhle klející matinka mohla způsobit mnohem větší škodu než ta, která hrozila původně), zapracovat na tom šermu, aby působil trochu přesvědčivěji, zamyslet se nad těmi zkouškami a vyhodit postavy, které měly být komické a jsou jako obvykle spíš smutné. Nicméně oceňuju, že to konečně aspoň bylo jiný, i když to znamená taky trochu jinak špatný. ()
Nejslabší princi, máte padáka, aneb sobeckost je jen drobná kaňka na choťově charakteru, obzvláště když nemáte z čeho vybírat.. Chválím hojné využití exteriérů a dračí motiv, jenže postavy, které mají být vtipné, mají vtipné jen jméno a příběhu schází pohádková lehkost, takže když princ Jan během pěti vteřin projde brutálním morálním přerodem (byl by eufemismus říkat tomu vývoj postavy), snadno zlomíte nad sněžným Šmakem definitivně hůl (při závěrečné písní z ní možná uděláte i třísky). A mimochodem, ze subjektivního věku nápadníků královy dcery mě jímala hrůza. Kdo se bude chtít dostat pod princezninu sukni příště? Skopeček? ()
Čím to je, že naší aktuální české tvorbě nemůžu přijít na chuť? ()
Vlastně ještě horší než Duch nad zlato. Zde se totiž nepovedlo totiž lautr nic. Rádoby temnější a napínavá atmosféra nevychází a příběh je plný nesympatických postav v němž některé věci a informace dojdou dotyčným asi půl hodiny poté, co jsou vyřčeny a čarodějnice zde fungují jako nejdebilnější deus ex machiny v historii. Už si opravdu nepamatuji, kdy jsem naposledy viděl v pohádce k sobě tak nepasující ústřední duo, kde je navíc princ celou dobu za úplného debila a vlastně jím i zůstane. Snaha o epiku je už pak vyloženě k smíchu úplně a závěrečného digitálního souboje z draků by se hoši z Weta Digital smáli ještě asi do příštích Vánoc. Ani si neumím představit, jak by něco podobného mohlo bavit děti, natož dospělé. 30% ()
Přiznejme si, když jsme viděli, co jsme viděli, mužům kord do ruky nepatří. Ženám také ne. Jsou věci, které by měly být v muzeu. Královnina kletba byla těžká rána logice. Důvod účinku kletby se ukáže až na konci druhé třetiny pohádky. Poskakovala jsem u televize tak, že jsem vyklepala mandle z vánočky, podotýkám, že ta je v jiné místnosti. Chybělo mi tam varování "nezkoušejte doma". Pokud se pro topícího se neplavce vrhne do řeky další neplavec, hledejte vychladlá těla po proudu, hrát o život v kostky, protože "bez tebe nemá můj život smysl" je patetické, romantické to je tak v dimenzích večerů pod lampou. Námitky by člověk mohl mít i k té lásce po jednom tanečku, jenže to pak ze stejného kyblíku můžeme vylít i Princeznu se zlatou hvězdou. Královna z jinoříše má vcelku tradici, pěkné, že hlavní čarodějnice byla babička (kde přišla k dceři?). Není nad to, když kletby a křišťálová koule zůstanou v rodině. Dva draci v závěru nepříjemně vyvolají vzpomínku na Dračí srdce 2, osobně dávám přednost teplu ohnivého draka před chladem toho sněhového. Přehlédnu, co páchali mnozí efektové v české krajině, i ty fígle se slzou (proč, Bože, proč?). V záveru jsem zjistila, že největší zázrak není výhra v loterii, jak jsem si myslela až dodnes, ale láska. Co se mne týče, sportku bych nezatracovala. Stejně tak bych nezatracovala Sněžného draka, jak se tu hromadně děje. Má to originální příběh, smysluplné dialogy, napětí, gradaci, krásného padoucha, úžasnou čarodějnici, sympatický královský král a hezoučkou malou princeznu. Kdo z vás to má? 25. 12. 2015 přesně po roce při druhém zhlédnutí nejásám tolik, hvězdu ubírám. 26.12.2017 Proč mi to dnes, napotřetí připadalo jako taková nedomyšlená hovadina? A princ Jan má krásy a charismatu jak uvařená brambora. ()
30% ()
Herecké výkony zdály se mi poněkud nehereckými. Což o to, já kdybych měl zahrát Moliérova Lakomce, vyjde z toho Matka Tereza (a naopak), ale naštěstí za to neberu prachy. Scénář zdál se mi poněkud nevhodný. Což o to, já kdybych měl napsat epický příběh, vyleze z toho lyrická nuda (a naopak). Největším kladem této pohádky je, že se mi už zcela vykouřila z hlavy. Což je výjimka potvrzující pravidlo, že podstatné věci většinou zapomínám, ty nepodstatné v hlavě nosím. A na to, že se v pohádce objevuje magie, zdá se mi zcela nekouzelná. Což o to, kdybych měl já na tváři vykouzlit úsměv, vyšla by z toho grimasa člověka cucajícího citrón (a naopak). ()
TV/// Obsazení 6/10 Děj 6/10 Hudba 7/10 Efekty 8/10/// PLUS: Petra Tenorová se mi v rolích princezen líbí, rovnež je dobře, že hlavní dvojice není moc okoukaná, dráčci byli trikově povedení, prostředí českých lesů a skal má stále své kouzlo, výprava neurazí a moje zaujetí příběhem se s přibívajícími minutami stále zvyšuje MÍNUS: řekl bych casting, mít tu čtyřicetileté prince není úplně přirozené a ještě méně král, který je věkově mezi nimi, Saša Rašilov se na krále ještě moc nehodí, chemie mezi postavami nefungovala, přišlo mě to hodně moderní a trochu takové umělé, jediné komické postavy Pavel Liška a Tomáš Matonoha měli mít víc prostoru, mohla to být alespoń sranda, to stejné platí o dracích, když už je použiju, proč s nimi šetřit./// Shrnutí: Dnes je vlastně docela těžké vytvořit pohádku, která by fungovala, nepůsobila lacině a nevykrádala mnohé pohádky již vytvořené. Pohádce Snežný drak se to naštěstí povedlo, alespoň částečně a tak rozhodně není na škodu se na ni podívat. Víc se asi bude líbit mladším divákům, ti starší v ní bohužel uvidí jisté nedostatky./// Celkem 66%/// ()
Vizuálně a kostýmově dobré, ale nesympatický princ supersrab, který (by) nechal princeznu 3x zemřít, než mu z nějakého zázračného důvodu dojde, že ji hrozně miluje a vše je mu rázem odpuštěno... To fakt nedávám. A propos, není divné, když je záporák 100x sympatičtější než "klaďák"? ()
jsem chtěl napsat "na Zelenku ještě dobrý" a teď koukám, že máme mezi kurviči žánru vícero milovníků stejných prvků. Každopádně to moc dobrý není. Když už chci pohádku postavit na princově zbabělosti a jejím překonání a tvářit se u toho smrtelně vážně, musím si sakra dobře pohlídat kvalitu narace a propracování hlavních postav (viz komentář forsythia), jenže to bych musel být vypravěčem trochu jiné úrovně, než jsou seriálové telenovely pro dementní publikum. (Tento vypravěčský styl je patrný už z kýčovité hypertrofie motivu "svatba jedině z lásky", která dominuje celému úvodu). Od režiséra, který s dobrou myslí točí podle scénáře této kvality, pak nemůžeme ani čekat, že si třeba všimne, že Rašilov je v roli krále dokonalý nonsens. ()
Za vším hledej kletbu. Co se týče pohádek, rozhodně. Zamilované dvojici, princezně Lauře a princi Janovi, ukázala štěstěna svoji odvrácenou tvář. Do cesty jim Kniha osudu přivála kletbu, kterou dokáže zlomit pouze opravdová láska. V dovršení Lauřiných dvacátých narozenin si má princezna vzít prince Jana ze Sněžného království, se kterým jí pšenka nepokvete. Aby tato osudová předzvěst nedošla naplnění, uvrhne její královská matka s čarodějnickou minulostí, na nežádoucího ženicha kletbu, ve které se bude každou noc měnit v draka, a sama za porušení úmluvy zavazující se k nepoužívání zaklínacích kouzel mezi lidmi, zaplatí odebráním se na dvacet let do Říše čarodějnic. S příchodem princezniných osudových dvacetin se na zámek začnou sjíždět nápadníci, z nichž bude určen Lauřin vyvolený. Objeví se princ Jan, ale s ním také krutý princ Dracián, jež zasvětil svůj život mocnostem Zla. Laura je však vnitřně přesvědčena, že její srdce patří jen Janovi, kterého na místě vykouří ( v uncut verzi to je). Aby jejich společné lásce už nic nestálo v cestě, je nutno zlomit dávnou kletbu splněním tří náročných zkoušek po cestě do Říše čarodějnic. Pokud se jim podaří obstát, můžou si padnout vítězně do náruče, ale pokud jeden z nich selže, zahalí Lauřino království věčný sníh a mráz. Nebývá až tak obvyklé, aby si král v pohádkách bral vědomě čarodějku. Když už k tomu v jiných pohádkách došlo, tak to většinou bývalo tak, že se čarodějnice se zlými úmysly vetřely do jeho přízně, přičemž svoji negativní tvář mu ukázaly až po svatbě. Dvacet let je dlouhá doba, řeklo by se, ale postavy za tu dobu vůbec nezestárly. Pokročilý králův věk se vyřešil evidentně nalepeným plnovousem. Z hlediska hereckých výkonů, to bylo dost proměnlivé. Princezna Laura Petry Ténorové byla pohledná divoška. Naopak Saša Rašilov v roli krále Valentina se zrovna nepotkal s oslnivou formou a jeho král byl bez charizma a potřebné jiskry s tendencí působit usedle. Královský pár doplnila Jitka Čvančarová jako moudrá čarodějnice Vilma. I když hraje sebemilejší postavu, tak z ní jde určitá nesympatičnost. Ovšem kapitolou samou o sobě byl přestárlý princ Jan Petra Lněničky, na kterého se jen velmi postupně dalo zvyknout. No ani ostatní nápadníci nebyla žádná velká hitparáda: Pavel Liška s plnovousem bezdomovce, Tomáš Matonoha v nevkusné kapuci, a v neposlední řadě, Martin Myšička, jehož zlý a rádoby uhrančivý princ Dracián, dostal největší prostor. Oproti nevyrovnanému hereckému obsazení zaujala výpravná, výtvarná a technická část pohádky. Kostýmy, dekorace a práce s kamerou, to vše sneslo poměrně velmi vysoké měřítko. Rovněž chlapci z trikového studia Flash Barrandov odvedli trikovou práci na výbornou. Dobře vyvedení draci jsou tím nejlepším, co lze v rámci televizní produkce zaměřené na pohádky, spatřit. Scénárista Jan Gardner napsal jednu z těch originálnějších pohádek a Eugen Sokolovský ji režijně velmi podržel fazonu. Těch pár pih, co se vyskytlo v realizaci, jdou spíše na pohádkovou krásu. Mé hodnocení: 60% () (méně) (více)
Na začátek podotknu, že z hecu dávám hvězdu navíc, protože jen 47 % na čsfd si podle mě tahle pohádka rozhodně nezaslouží. Říká se, že mezi slepými jednooký králem - české pohádky už dlouho stojí za ***** a je sympatické vidět kousek, který se minimálně snaží o něco nového, například nějaký vývoj poslav (opravdu vám ty novodobé manekýnské princezny a princata připadají jako něco víc než manekýni na pohádkové kostýmy?), použití CGI monster (ve Sněžném drakovi je CGI dost levné, ale co chtít za naše televizní poplatky, že...), nebo dialogy, ve kterých se bez nadsázky nebo ironie mluví o lásce. Zápory téhle pohádky rozebírají jiní, já jsem si dala tu práci tenhle kousek bez předsudků sledovat a alespoň se snažila o objektivitu. ()
TV-film. Tohle mělo být vysíláno na Štědrý den, místo té ohavné šílenosti v čele s nechutnou Bohdalovou. Nádherná a na české poměry velmi kvalitní pohádka, která působila jako vyšperkovaný technický skvost s poutavým příběhem, dosti vydařenými grafickými efekty, okouzlující hudbou a nádhernou kamerou. ()
Bída. Paní královna slíbí, že nebude kouzlit... a pak kouzlí... Jinak by se nestala pohádka... Přišli bychom o něco? 40% ()
On - úplný kretén a sobecký zmrd, ona - pohodová princezna od rány... a stejně jim to klapne. Tož to musí být pohádka! ()
Reklama