Kamera:
Mathieu VadepiedHudba:
Ludovico EinaudiHrají:
François Cluzet, Omar Sy, Anne Le Ny, Audrey Fleurot, Joséphine de Meaux, Clotilde Mollet, Alba Gaïa Kraghede Bellugi, Cyril Mendy, Salimata Kamate (více)Obsahy(2)
Ochrnutý a bohatý aristokrat Philippe si za svého nového opatrovníka vybere Drisse, živelného mladíka z předměstí, kterého právě propustili z vězení. Jinými slovy - najde si na tuto práci tu nejméně vhodnou osobu. Podaří se jim však propojit nemožné: Vivaldiho a populární hudbu, serióznost a žoviální vtípky, luxusní obleky a tepláky. Bláznivým, zábavným, silným, neočekávaným a hlavně „nedotknutelným“, přesně takovým se stane jejich přátelství… Komedie s dramatickou zápletkou o tom, že ani od krku po prsty u nohou nepohyblivý člověk odkázaný na pomoc druhých, nemusí ztratit smysl života. A o tom, že i nejméně pravděpodobné spojení melancholického multimilionáře a extrovertního recidivisty může humorně zapůsobit na diváka a může se z něj stát kasovní trhák. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (2 819)
Mám rád optimistické filmy. Nesnáším dojáky. U Intouchables se stále nedokáži rozhodnout, o jaký druh se jedná. ()
Film o trochu neobvyklém přátelství, který vás rozesměje a dojme zároveň. Obešlo se to i bez citového vydírání a celé to bylo podáno strašlivě pozitivně. Dva hlavní herci byli výborní a to jejich hašteření by mě bavilo i kdyby film trval čtyři hodiny. Hodně příjemná podívaná. ()
Vesmír, ve kterém zabodovala francouzská komedie s Omarem Sy v hlavní roli, je jiný vesmír, než ve kterém existuji já. To je naprosto v pořádku. I to je příklad toho, jak bohatý je kinematografický multivesmír. ()
Být film skutečnou žánrovou komedií, žádné klišé by mu nevadilo, humorných momentů je v něm dost. Takhle ale pořád zůstává ambice dojmout (se) svou ušlechtilostí a já si zlomyslně představoval ty ničím nezkalené emoce v případě, kdy by hlavním hrdinou byl třeba Dežo Červenák. ()
Je třeba něco dodávat? Intouchables si musí zamilovat snad každý. Kouzelný příběh, podepřený skutečnou událostí, který ve vás probudí emoce a zahřeje u srdíčka...kašlat na republikány, který nejsou spokojení s malinko rasistickým Omarem Sy zřejmě proto, že ve skutečnosti ten pobočník nebyl tmavé pleti, no a?...100% ()
Chybí tam významový přesah, takže to zůstává jen velmi svižně natočená a skvěle humorem rozvrstvená komedie. Frantíci se pochlapili, přiškrtili scénář a vyhnuli se upatlanému filozofování ve světélkující Paříži i klasickým drsným street příběhům. Intouchables je svěží jízda plná emocí a spontánní improvizace hlavních hrdinů. Bez patosu a sentimentu. Není to realita, ale ani mimo ní. Trefa cca akorát doprostřed, se srdcem na pravém místě. ()
Příjemná komedie s několika vynikajícími momenty a výtečnou hlavní dvojicí. Příběh je vlastně ale úplně triviální a jedoucí podle šablony (i když je to podle skutečnosti) a za to srdíčko to stejnak nechytne. Zkrátka fajn jednohubka na zpříjemnění večera, ale jeden z Top filmů? To ani náhodou. ()
Tradiční schéma opět skvěle naplněno, odehráno, ozvučeno a odrežírováno. Zase tu máme střet dvou rozdílů, naštěstí se ale zbytečně netlačí na dojemnou pilu, a toho faktu je využito spíš pro budování komedie. Vůbec je tu sympatický, že i když by se film mohl víc babrat ve smutném osudu ochrnutého Philippa, tak se omezí sem tam na poznámku, krátkou scénu či pohled, co vyjádří mnohem víc a film díky tomu nesklouzne do slzopudné záležitosti. Tenhle poměr mezi citlivostí a odlehčením je tu výborně vyváženej. Ovšem že velkou zásluhu mají i oba herci, mezi kterými je chemie už od jejich prvního společnýho záběru. Některým bude film zřejmě i tak připadat příliš hřejivý, ale to jednak bylo záměrem a pak je to skutečně šikovně a kvalitně odvedená práce ve zcela jiném duchu než jsou vyumělkovaný "filmy co pohladí." Mít CSFD větší bodovací rozpětí dala bych 8/10. ()
Francouzská kinematografie rozhodně není mým šálkem čaje. Jejich humor obecně mi nikdy nepřišel moc vtipný a že by mě někdy francouzský film upřímně dojal, to si taky zrovna nevzpomínám. Intouchables jsou ale trefa do černého (NE, nenarážím na afroameričana v hlavní roli) a pro mě alespoň nástinem znovuobjevené důvěry ve francouzský film. Neskutečně příjemný snímek o nevyzpytatelné cestě životem v doprovodu vskutku lahodných melodií - 90%. ()
Film, který dokázal to co většina jeho předchůdců ne, a to potěšit a pobavit. Neumím si pro tenhle film představit vhodnější herce, než je Francois Cluzet a Omar Sy, kteří filmu pomohli filmu k výšinám a jako herecké duo byly více než sympatičtí. Scénář skvělý, propracovaný, a měl to co by měl mýt každý film. Z dá se říct smutného příběhu Philippa vytvořil skvělý příklad toho, co se stane, když se střetnou dva protiklady (výsledek je bombastický). Film měl, jak dramatické tak i velice vtipné chvilky a nelitoval jsem ani chvilky stráveného u něj. Nedotknutelní byly pro mě příjemným překvapením, a myslím si, že si zaslouží jak umístění v TOP 10 tak i všech pět hvězdiček. ()
Víte, co dělá lenochod, když hoří prales? Hoří taky. Víte, kde najdete kvadruplegika? Tam, kde jste ho nechali. Když si pořídíte sněhuláka, funguje to stejně. Fajn, že někde zas po dlouhé době ukázali rozdíl mezi mrzákem a dementem. Pro ty, co nepochopili ani tak: Kriplkára neznamená, že ten, kdo na ní sedí, je naprosto debilní. Pokud jim nabízíte pomoc, dělejte to tak, aby nevyšlo najevo, že naprosto debilní jste vy. Když se zmrzačíte a jste dost bohatý, může to i na tom vozíku být docela pohodlné posezení. Pokud má kdo něco takového v plánu, tak v tomhle pořadí. Jinak dobré to bylo, i když přiznejme si tu prvoplánovost vývoje vztahu představitelů neslučitelných světů. Ani jeden konflikt? Ani jeden spor, žádné jiné než pozitivní emoce? Zřejmě ve skutečnosti hulili mnohem víc, než nám ukázali. A začít závěrem a pak objasnit, jak jsme se k tomu dopotáceli, to už jsem taky viděla ledaskde jinde. ()
Tak toto bolo skutocne prekvapenie roka. Ani by som nepovedal, ze by sa dalo z takehoto pribehu natocit tak skvely a zabavny film, ktory hlavne hovori o tom, ze i ludia, ktori su niecim postihnuti, chcu tiez zazit akesi dobrodruzstvo a nie brat ten zivot az tak smrtelne vazne. V nemeckych kinach bezi tento film uz niekolko mesiacov v kuse a aj to svedci o necakanom uspechu francuzskej produkcie, len skoda, ze je takychto filmov tak malo. Skvely zazitok, ktory si nemoze odomna zasluzit ine hodnotenie, ako 100%. ________ François Cluzet - (Philippe) +++ Omar Sy - (Driss) +++ Anne Le Ny - (Yvonne) +++ Audrey Fleurot - (Magalie) +++ Clotilde Mollet - (Marcelle) +++ Alba Gaïa Kraghede Bellugi - (Elisa) +++ Cyril Mendy - (Adama) +++ Christian Ameri - (Albert) +++ (Videl v kine 24.03.2012) +++ ()
Milé to je, vtipné taky, energické jakbysmet. Jedno hodně nepravděpodobné přátelství mezi ochrnutým, vysoce postaveným milionářem Phillippem a černošským imigrantem z předměstského ghetta Drissem začíná razítkem pro pracovní úřad, končí nenásilnou vazbou, která potěší zejména ty, kteří si mysleli, že kvalitní scénáře postavené na dialogových přestřelkách si dávají hodně dlouhou pauzu. Sociální pohádka o jedné neřízené střele a vozíčkáři, který nestojí o soucit, má ale několik vad na kráse, to si musíme přiznat. Za prvé se tu epizodní situace až příliš vydávají za děj, který jinak rozhodně není nějak zvlášť nosný. Vedlejší dějové linie jsou nedotažené nebo moc nefungují (role matky, linie nešťastně zamilované dcery nebo neposlušného brášky), oba hrdinové si k sobě najdou cestu až překvapivě snadno a jede se na můj vkus až moc na jistotu. Podlehnout se tomu ale dá (třeba když Driss neustále útočí na Phillippovu asistentku), svůj účel to splní, i když napodruhé to už takové terno myslím nebude!! ()
Už nějakou dobu jsem o tomto filmu slyšel prakticky jen to nejlepší, tak jsem si konečně našel čas, abych tento snímek zhlédl a výsledek mě vcelku potěšil. Intouchables je výborný film, co se týče herců, atmosféry (titul "feel-good movie of the year" mu asi už nikdo nevezme) a hlavně komediální stránky a přesto po jeho skončení jsem nechápal, proč je kolem toho takové pozdvižení. Stejně jako jsem poprvé (a pak podruhé) viděl snímek Forrest Gump - jo, taky je to super, všechno je tak krásně lidské a vše kolem toho, ale pořád mi k absolutní dokonalosti chybělo něco víc. Oba tyto filmy mi přijdou kapku "strojené". Nevím, jak to lépe popsat, ale zkrátka mi přijde, že se jednou za čas takovýhle film musí objevit, aby lidem připomněl, že by se na sebe měli být hodní a vážit si toho, co mají. Proti tomu nemám nic, ale… já si tohle umím uvědomit i bez filmů (a to teď píšu jako člověk, co filmy opravdu miluje). 80 %. ()
Velmi podařený kousek, který se na ČSFD hrdě vyhřívá po boku takových trháků, jako Dvanáct rozhněvaných mužů či Kmotr ll. Pokud chtěl dojmout, tak se mu to v mém případě nepodařilo, ale pokud chtěl pobavit a rozesmát, tak hlavně díky Omaru Sy a jeho povedeným hláškám, účel rozhodně splnil. Je to trošku takový žánrový guláš, ale jako komedie určitě zaboduje a já po projekci Nedotknutelné jako komedii beru. Francouzi opět dokázali, že ještě umí natočit kvalitní snímek, ovšem deváté místo v žebříčku nejlepších filmů, pro mě zůstává i nadále záhadou. Společně s Pelíšky největší úlet top 20. ()
Začal bych odzadu, Achtung! Záběr na protagonisty skutečného příběhu, kteří svými životními eskapádami inspirovali tento film, mírně zmate až do této chvilky nadšeného diváka. Černý, od pohledu až nezdravě zdatný junák je ve skutečnosti něco jako mexicko-arabský liliput s výrazem protřelého dementa, nehodou definitivně zkoprnělý francouzský intelektuál vypadá spíš jako správně buranský notor..... To tam snad ani nemuselo být, zvědavci si mohli zagůglit a já bych byl ušetřen trapného eeeeehm. Jinak biják super, propaganda marihuany kvalitní, emoce dolehnou i na citového zchudlíka mého ražení. Evropa rules ()
Nový film, který: 1) nepochází z Velké Británie ani z USA; 2) se přesto dostal do našich kin; 3) nemá jedinou chybu? To tady dlouho nebylo. Tedy... Přinejmenším od dob The Artist. Takže opět hurá Francii! Něco tak krásného člověk na velkém plátně zkrátka jen tak neuvidí. "Víte, kde najdete kvadruplegika?" - "To nevím." - "Tam, kde jste ho nechal." ()
Mám ráda Francouze, většinou dělají dobré filmy (pokud nejsou koprodukční a o Francii se to ani neotřelo ...) Na tenhle film jsem se už dlouho těšila. Asi nejlepší, co jsem na podobné téma viděla. Líbilo se mi, že oba protagonisté zůstali takoví, jací byli na začátku, proměna byla jen přiměřená společně strávenému času. Omar je prudký sympaťák! Palec nahoru! ()
Francouzský Intouchables mohl lehce sklouznout k patosu a citovému vydírání díky postavě kvadruplegika, stejně tak mohli autoři přestřelit díky figuře neotesaného ošetřovatele. Naštěstí sledujeme výborně napsanou a zahranou komedii s poněkud černějším humorem o pohledu na svět z trošku jiné strany. Jak asi bude vypadat americký remake, který nám Hollywood za pár let bude nutit vidět? Brrr, prosím, jenom to ne. PS: V kině to napodruhé vedle milované osoby chutná ještě lépe : ) ()
Film, který se jen těžko popisuje slovy, ten se zkrátka musí vidět. Já jen vím, že jsem za pěkně dlouhou dobu neviděla přirozenější a upřímnější film. Film, který mě emočně dostal, ale takovým tím příjemným způsobem, protože jsem cítila, že se dívám na opravdový životní příběh jednoho neobyčejného přátelství a ne nic umělého. Také jsem se už pěkně dlouhou dobu takhle dobře u filmu nezasmála. Nemůžu si pomoct, ale v souvislosti s tímto filmem jsem si vybavila můj oblíbený film "Inside I'm Dancing", který zobrazuje dost podobné přátelství a i dost podobné charaktery, ale zatímco Inside I'm Dancing se snaží za každou cenu vymáčknout z diváka plno slz a nejlépe každých deset minut, tak Intouchables je přesný opak, není zde scéna, která by na vás tlačila, není zde scéna, která by byla šíleně vyhrocená, jenže jako celek má film takovou sílu, že při závěrečných titulcích zůstanete sedět zcela beze slov. ()
Reklama