Režie:
Martin FričKamera:
Ferdinand PečenkaHudba:
Roman BlahníkHrají:
Jindřich Plachta, Jaroslav Marvan, František Vnouček, Miloš Nedbal, Jaroslav Průcha, František Kreuzmann st., Ludvík Veverka, Vojta Novák, Jarmila Holmová (více)Obsahy(1)
Profesor přírodopisu Matulka, starý mládenec a věčný suplent, si z přehnané svědomitosti ani v pokročilém věku netroufá složit poslední státnici. Stále se mu totiž zdá, že ještě něco nezná, a tak by snad bez diplomu odešel i do penze. Naštěstí jsou tu jeho studenti, kteří sice dávají dobráckému učiteli pěkně zabrat, ale po nezodpovědné klukovině s bouchacími kuličkami, kdy se Matulkovi udělá špatně, se vzpamatují a s pomocí mladého profesora, někdejšího Matulkova žáka, připraví šlechetnou lest. Pod záminkou nákupu k doplnění školní entomologické sbírky ho vylákají ke zkoušce u laskavého profesora Vondráka. (TV Nova)
(více)Recenze (489)
Takhle se prchá, Mazánku? Slavná to věta v naší rodině. ()
Naprostá klasika československé komediální tvorby. Z dnešního pohledu sice trochu naivní, leč krásná. Spousta neuvěřitelných hlášek a milých hereckých výkonů (samozřejmě Peškův Kulík je největší sympaťák ;-)). "Nazdar tati, prohrávám v poločase vysoko 5:0..." ()
„Kde máte třetí díl Žlutého ďábla..?!“ Jestli se nějaký český film může po právu pyšnit přídomkem "nestárnoucí", tak tento. Ladně proplujte Fričovou ponorkou plnou humoru studentskou i profesorskou duší a nostalgicky zavzpomínejte na časy, kdy se ještě na místo komedií točily veselohry.. Šejk Peterka R.A.Strejky je nedostižný. ()
Společně se "Škola, základ života" můj nejoblíbenější film od legendy českého filmu Martina Friče. Jeho filmy se staly nestárnoucí klasikou, které čas neubral nic na divácké přitažlivosti. ()
Tak sem si konečně nařídila filmové doučování a podívala se na tenhle film. Cesta to je vtipná, svěží a i po tolika letech pořád aktuální (závratě u tabule, rande místo školy, čtení pod lavicí). Až příští týden dostanu vysvědčení, pokusim se prosadit 2 minuty ticha za propadlé, kteří v naší třídě určitě budou, jen doufám, že nebudu mlčet i za sebe. Kdo ještě neviděl, tak tempo furioso! ()
Hvězdné "studentské" dvojhvězdí české filmové komedie konce let třicátých patří nesporně k vrcholům předcházejícím dnes už také historickou vlnu šedesátých let. Jaroslav Žák, přední prvorepublikový autor vysoce atraktivního čtiva, sám studetské kvítko svých jinošských let a posléze středoškolský profesor, svému prostředí opravdu rozuměl. Až satirickokarikaturní nadhled, který podává, nás nesmí mýlit. Vztahuje se opravdu k času vrcholného vzmachu našeho školství, k době, která národu dala stovky a tisíce potenciálních osobností, jejichž další životní cestu deformovaly a tarasily bariéry dějin druhé poloviny dvacátého století. Autoritativní školství neznamenalo nutně absenci osobností: dnes se naopak zdá, jakoby ji podmiňovalo. Atraktivní téma umocňuje i dnes skvěle pointující scénář, invenční, dnes možná až nedoceňovaná noblesní Fričova režie (pomohl takto filmově na nohy i V+W) a samozřejmě hned přehršle skvělých filmových hereckých výkonů profesorských i studentských. Neznám nikoho,. kdo by nebyl připraven mládnout s tímto mladým filmem pro mladé o mladých. ()
| Scenár: Martin Frič, Jaroslav Žák, Jan Kaplan | Hudba: Roman Blahník | Produkcia: Alois Fiala, Jan Sinnreich/Elekta | 2. svetovou vojnou a hitlerovským kultom ešte nepoznačený klenot, ktorý obstojí ešte aj dnes ako príjemná oddychovková komédia. Technické spracovanie dnes už trochu poúsmevné, ale možno práve kôli tomu je to zaujímavé aj pre dnešného diváka. ()
České komédie zo školských lavíc sú unikátmi. Aj keď táto nie je pre mňa až takým skvostom ako napr. 'Marečku, ...' alebo 'Obecná škola', bavil som sa znamenite. Veľa vtipných školských brebtov a somarín, ktoré zažije každý žiak a týmto filmom si ich vždy rád pripomeniem, aj keď sa dnes na školách zabáva a vystrája trošku inak. 80%. ()
Dokonalé, inteligentní, vtipné, bezstarostné a české:) Fenomenální dialogy a hlášky, herecké výkony a postavy. Když jsem film viděla prvně, vůbec jsem si neuvědomila a nepoznala jsem, že ten pohledný, talentovaný mladík Vaněk, který hraje na klavír, je mladý Rudolf Hrušínský. Jak já se styděla:) ()
Tady není co dodat. Zná to každý a každému se to musí líbit:-) ()
Moje ďalšie stretnutie s českou klasikou nedopadlo zle. Vtipná, žánrovo jednoduchá komédia, ktorá na správnu strunu naladí aj súčasníkov najmä vďaka prísne-komickému prístupu učiteľov a žiakov k školskému systému. Mimochodom, rad za radom všetci učitelia - ich hnevlivé výstupy a záchvaty - ma neuveriteľne pobavili. ()
Filmy pro pamětníky s panem Peškem, Marvanem a mým oblíbencem panem Plachtou si zaručují mou účast u televize. Tento film je nejen o vytříbeném humoru, ale i o tom, jak si žáci uvědomí, že jejich učitel je má rád a chce pro ně jen to nejlepší. Líbí se mi ta solidarita a chtít pomoci. Pokaždé, když ho vidím, tak mám ke konci slzy na krajíčku jak mě to dojímá :-) ()
Hloubavější film z kolekce študáků a kantorů. Nejzajímavější je asi Plachtova proměna od dob jeho učitelského alter ega z filmu se zcela opačným žánrovým znaménkem Před maturitou. Jinak samozřejmě vyčnívá figurka Futuristova a rodokapsový seriál o Rudém ďáblovi. Z hereček se překvapivě prosadila v dalších letech Jana Ebertová, ač dnes mají nesmrtelnou popularitu Pešek, Hrušínský a Filipovský, zatímco například Strejka, Salač nebo Pruner jsou již zcela pasé. A mými soukromými favority jsou samozřejmě Vnouček hrající Voříška a Slavíčková jako slečna z trafiky. ()
Pravda, tenhle díl má mnohem lidštější náboj, ale humor už není tak vybroušený a inteligentní jako ve "Škola základ života" a toho sentimentu je na mě už trochu moc. Ale i tak spolu s prvním dílem tvoří podle mě špičku české komedie. ()
Jeden z mých nejoblíbenějších českých filmů.. prostě klasa :) ()
Líbilo se mi to o kousíček míň, než Škola základ života, která se mi zdá vtipnější, zato Cesta je zase dojemnější (Plachta). Jinak skutečně výborná komedie, kam se hrabou ty dnešní rádoby srandy. Perla. ()
Pro velký úspěch pokračujeme aneb Frič kul železo dokud bylo žhavé a podle stejného schématu, s téměř stejnou hereckou základnou si rok po Škole natočil druhou třaskutou komedii z prostředí gymnázia. Pořád jde o kvalitní zábavu, ale kvůli několika drobnostem přece jenom nedosahuje laťky nastavené Školou - méně prostoru pro Peška, slizký profesor Voříšek a přece jenom citelně pomalejší kadence kultovních vtipů a scének. I tak se jich tu ale najde dost, za všechny odcituju slavnou Cosinovu větu:"Kozinova věta zní - Lomikare, Lomikare, do roka a do dne!" :-) ()
Tato komedia sa mi pacila este o trosicku viac, ako o rok starsia SKOLA, ZAKLAD ZIVOTA (1938). Tu je tiez zaujimave vidiet mladeho Frantiska Filipovskeho, ktoreho povazujem za skveleho herca. Nezabudnutelne sceny: Nalepeny tahak na chrbate ucitela prechadzajucom sa po celej triede, pricom mal kazdy moznost odpisovat, zdrzovanie profesora perom, ktore nepisalo alebo zaverecna skuska profesora motylami :-) ________ Jindřich Plachta - (prof. Matulka) +++ Jaroslav Průcha - (prof. Rabiška) +++ Jaroslav Marvan - (prof. Vobořil) +++ Miloš Nedbal - (prof. Šeda) +++ Rudolf Hrušínský st. - (Jan Vaněk) +++ František Filipovský - (Mazánek) +++ Hudba: Roman Blahník +++ ()
Nadčasový film. Vybrúsený diamant českej predvojnovej komédie. Dokonalé dielo plné parádnych hlášok a nezabudnuteľných gagov. Klasika všetkých klasických veselohier. Nestárnuci humor. Svieži a vtipný snímok. Tieto a mnohé ďalšie superlatívy som si tu prečital v komentároch viacerých uživateľov. Nehnevajte sa, ale ja som tam nič také neobjavil. Práveže sa mi to zdalo poriadne prestarnuté. Archaický humor miestami pôsobí mierne trapne. Nepáči sa mi ani ten naškrobený, starosvetský, hereckých prejav. Celkovo nemám moc pozitívny vzťah ku čiernobielej, prvorepublikovej, československej, filmovej tvorbe. „Cesta do hlubin študákovi duše“ mala premiéru 31.10.1939 a verím tomu, že vtedy to bol trhák. Ale to, že dnes na csfd patrí medzi najlepšie hodnotené tituly ma trocha prekvapuje. ** ()
Nádhera ()
Reklama