Režie:
Geoffrey EnthovenScénář:
Pierre De ClercqKamera:
Gerd SchelfhoutHrají:
Charlotte Timmers, Roos Van Vlaenderen, Robrecht Vanden Thoren, Karel Vingerhoets, Katelijne Verbeke, Gilles De Schryver, Xandra Van Welden (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Philip, Lars a Jozeph jsou tři mladíci po dvacítce, kteří milují víno a ženy. Jenže jsou stále panicové. Pod záminkou ochutnávání vína se vydají na cestu do Španělska s vidinou prvních sexuálních zážitků. Nic je nemůže zastavit – dokonce ani jejich handicap: jeden je slepý, druhý na vozíku a třetí zcela ochrnutý. Hasta la vista! vypráví příběh o lásce, síle přátelství a chtíči. Příběh o humoru jako jediném prostředku, který pomáhá vyrovnat se s nelehkou situací, o silné touze jako největším hybateli lidské snahy bořit hranice. Člověk ovládaný touhou dokáže věci, o kterých netušil, že je může zvládnout. Přitom její naplnění bývá až druhotné.V této road movie je cesta důležitější než její cíl. Film vznikl na motivy skutečného příběhu Asty Philpota a jeho přátel. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (217)
Klepání na nebeskou bránu invalidy. ()
Velmi hezky a citlivě udělanej bijáček. Herecky taky paráda. Chování jednotlivejch handicapovanejch se mně taky líbilo, protože to všechno působilo naprosto přirozeně a reálně. Humorný chvilky se s těma hořkejma tak nějak prostřídávaly a celý to do sebe hezky pasovalo. Jediný s čím mám trošku problém, jestli když film působí tak reálně by tohle plus minus bylo možný ve skutečnosti. A tím si právě nejsem až tak jistej. Nicméně kluci v tom co podnikli měli samozřejmě mé plné sympatie a díky tomu ve mně uspořádali emoce docela slušný mejdlo a o ty mně de při sledování velko i mini bijáků především. ()
S Belgií, jakožto s filmovou zemí, jsem byl ve většině případů víceméně spokojený. Ani tento film není žádnou negativní výjimkou. Hasta la vista! je totiž výborně zvládnuté drama, které je zároveň komedií a road movie tří kamarádů, pro nějž výlet značí i podstatný krok v jejich životě. Mně se hrozně líbilo, že film samotný z nikoho nedělá blbce. Před Vámi jsou tři naprosto sympatické postavy, kterým nesmírně fandíte. Dokonce i z na první pohled nesympatické řidičky se nakonec vyklube opravdu příjemná postava. Musím říct, že z filmu šla řada pozitivních emocí, a i když víte, jak to skončí, pořád se na film hrozně krásně kouká. ()
║Rozpočet $-miliónov║Tržby Celosvetovo $2,662,000▐ film podivín, dosť nevyvážene a na silu sa tu tlačí na pílu, na komédiu dosť vedľa a na vážnu drámu to ide tiež dosť mimo lebo chlapci na vozíčku sú akurát tak maximálne otravní na to aby ste sa do ich situácie vžili, vôbec to ani z ďaleka nechytí za srdce ako to bolo v podobnom prípade ktorý vedel ako podať túto ťažkú látku aj z nadhľadom aj z citom: Nedotknuteľní /20%/ ()
Solidní práce. Vozíčkářské Prci prci prcičky ve velmi kultivovaném duchu a se spoustou nepříjemných podtónů a minimem žebrání o soucit s hendykepovanými. Škoda trochu pracovního střihu a iritujícímu sklouzávání k sentimentální roadmovie, ale na to, jak je to předvídatelné, to vlastně udržuje obdivuhodné dekórum. Šlo z toho ale nepochybně vytěžit víc - hlavně z výtečně zahraných postav, jimž vévodí vrcholně nesympatický asociální, panovačný a frackovitý Philip. ()
Ne moc vtipné nenudící obligátní hraní na city s pár (slovy: pár) černými humory, které byly ale stejně trochu nucené. Belgie je od Dánska fakt dost daleko. ()
,,NO, VĚC SE MÁ TAKHLE...LARS, JOSEPH A JÁ BYCHOM...SPOLU... CHTĚLI TROCHU CESTOVAT. CHCEME CESTOVAT JENOM MY TŘI. SAMI. JAKO VELCÍ KLUCI....“ /// Tři kriplové a ke všemu panicové. Přitom v El Cielo je (prej) bordel pro lidi jako jsou voni! Chlapci se už tak nějak chtěj postavit na vlastní nohy (u Josepha to zas takovej problém není, páč je jenom slepej…), ale co na to rodiče? … TO JE PIČOVINA! Absurdní situace chlapáci zvládaj s lehkostí či tak, jak jim to jejich (zdravotní) stav zrovna dovolí a někdy je dost těžký říct, co je vtipný, co černovtipný a co už morbidní (zvlášť pro mě). Road movie o cestě za snem, kvůli kterýmu stojí i umřít. Amíci jezděj do Bangkoku, Indové do Evropy, tak proč by BELGIČTÍ kriplíci nemohli do Španělska? Slzu? Asi jo. Ale je to taková ta smutně šťastná kroupa za 3a½!. /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) V NEDOTKNUTELNÝCH bylo málo postiženejch. 2.) Páč tvrdím, že na nebeskou bránu se nemá klepat, ale rovnou vejít. 3.) Přemejšlím, jestli se dá sexem vyléčit rakovina (hele upřímně – nevím jak na tom seš, ale moc bych to neprotahoval…). 4.) Thx za titule ,,Okoun“ a ,,jives“. /// PŘÍBĚH ***** HUMOR ** AKCE ne NAPĚTÍ * ()
Jestliže jsem předchozímu filmu se stejně handicapovanými lidmi a se stejnou nosnou myšlenkou dala pětku, tak tady rozhodně nemůžu jít níž. Je to pech, pokud je mladý člověk postižený a je jedno jakým způsobem. Naučit se s tím žít vyžaduje hromadu vnitřní síly, což si my relativně zdraví lidé neumíme ani představit. Ale pokud to dokáže takový člověk snášet alespoň s malou špetkou humoru, kterou jsme mohli vidět v Hasta la vista, tak je ten život přece jen trochu snesitelnější. Tahle trojice mladíků na cestě do "bor...bungalovu" mně byla moc sympatická a myslím, že se belgičanům skvěle podařilo vše ukočírovat v akorátních mezích, týkajících se tak citlivého tématu. Tak jako konec byl dost předvídatelný, tak jsem ale nepředvídala, že z tak ze začátku protivné Cloude bude nakonec docela fajn sympaťačka. Výborná road movie, kterou budu určitě doporučovat. 90% ()
Sbalte si své nádory, slepecké hole, nastartujte invalidní vozíky a vyražte na sexuální pouť, protože zdravotní indispozice není důvodem nezažít ve svém životě trochu štěstí. Já vám to všem přeju, protože mám slabost pro pozitivní filmy, při nichž se stávám vlastníkem připitomělého úsměvu. A to je přesně tento případ, i když bych si dovedl představit výměnu několika Philipových nervních výlevů za trochu odlehčeného humoru. ()
Není to zase taková komedie, jak by se mohlo zdát. Vlastně je to poměrně hořká záležitost s občasným projasněním. Pokud již máte nějakou zkušenost s road movie, tak je vám poměrně jasné, jak to dopadne a nepřináší to nic nového, ačkoliv jsou hlavní hrdinové handicapovaní - to je přináší jisté vtipné situace, ale zároveň i celou tu hořkost, kterou nejvíce během celého filmu můžeme slyšet u Philipa, ale nakonec je Lars, kdo to prožívá nejvíc. Není to špatný film, ale ani nemá nic do sebe. Slabší 3*. ()
To dá rozum, že při hlubším pohledu se na snímku pár chybiček na kráse dá taky objevit. Tentokrát ale nebudu hnidopich. Jestli mě nedávno citová vydíračka nejhrubšího zrna Je to i můj život nehorázně vytočila, tvůrci téhle hořké komedie na téma život tělesně postiženého s vyhlídkou na hřbitov to vzali správným směrem. S životem je potřeba se poprat, a když (dokud) to jde, taky si ho užít, jak jen to je možné. Hasta la vista! dokáže šikovně pracovat s prvky tragiky, černého humoru, absurdity i s pohodou žánru road movie. Cesta tří tělesně postižených kamarádů za prvním a možná i posledním sexuálním zážitkem v životě se dala natočit po hollywoodsku jako emočně manipulativní sentimentální žalozpěv, Geoffrey Enthoven se naštěstí vydal jinou cestou a vždy je připravený vyhrocenou scénu shodit s nadhledem či jízlivým sarkasmem a naopak, kdykoliv se zdá, že se film komediálně moc rozjíždí a ujíždí, citlivě připomene, jak se věci mají a úsměv na tváři zamrzne. Celkový dojem: 90 %. ()
„Je důležitý jet na ten výlet. Co mám dělat? Stejně umřu, s tím nic nenadělám. Ale do tý doby si budu dělat, co chci. Zaprvý, chci do El Ciela. Zadruhý, nechci umřít jako zkurvenej panic. Zatřetí, sex léčí rakovinu.“ - „Fakt?!“ Nezáleží na překážkách, touha dosáhnout cíle je daleko silnější! Už úvodní scéna s ňadry v pohybu ukáže, po čem hlavní hrdinové nejvíc touží. A těm 3 panicům, kteří jsou limitováni handicapem, se snad ani nedá moc divit, nebo jim dokonce vyčítat „povrchnost“ jejich tužeb. Nemluvě o tom, že v téhle roadmovie jsou důležité jak cesta, tak cíl. Od příjezdu náhradní ošetřovatelky navíc začne být cestovatelům stále víc jasné, že tenhle výlet se nebude vyvíjet dle původního plánu…Hasta la vista! baví mixem emocí, neb film je hořký, smutný, ale také vtipný a odlehčený. Je fajn, že handicap hlavních hrdinů zde není jen z důvodu laciného citového vydírání. Spíš je to o možnosti vcítit se do pocitů zúčastněných (kamarádů, ošetřovatelky, příbuzných). Konec se sice dal čekat, výsledný dojem to ale příliš nepokazí, dám solidní 4*. ()
Jedinou slabinou je tak trochu očekávaný konec, ale to nic nemění na faktu, že tuhle bandu tří frajerů žeru. ()
Ďalší dôkaz, ktorý dal za pravdu tvrdeniu, že ak máte chuť na niečo "iné" ako ponúka 99% americkej filmovej produkcie, stačí siahnuť po akomkoľvek hodnotnejšom európskom snímku. Hrejivý príbeh troch handicapovaných priateľov, ktorý by na americký štýl skončil niekde na hranici únosnosti s množstvom dementných vtipov a fekálností. V belgickej produkcii sa však zrodil ľudský snímok, ktorého myšlienkou je uskutočnenie životnej cesty za splnením sna o pocite stať sa mužom. Úskalia pri jej plánovaní i počas realizácie preveria skutočnú hodnotu priateľstva. Film je plný úsmevných momentov a emócií, či smútku aj napriek tomu, že sen sa podarilo premeniť na realitu. 80%. ()
Scenár filmu možno pripomína pubertálny nápad ako vystrihnutá z nejakých , v tejto dobe populárnych teenegerovských komédií, ale našťastie to tak nie je. Na tomto filme nie je úchylné vôbec nič, dokonca ani hlavný motív - kde si trojica postihnutých chce zájsť do bordelu. Keďže títo chlapci "to" zatiaľ nezažili a pravdepodobne ani inak nezažijú, ich nápad schvaľujem a verím, že nikto na svete by nechcel umrieť ako panic. Film je šikovne humorne ladený, postupne dávkovaný, naozaj som sa dobre bavil, na druhej strane veľmi reálny, podaný so všetkými problémami, ktoré takto postihnutí majú. Trojica postihnutých si neváha robiť srandu zo seba navzájom a to je len dobre. Divákovi bude najviac ľúto Larsa, jediný z trojice, ktorému neostáva veľa času a zvlášť pri záverečnej scéne pri mori mi zovrelo hrdlo. Určite však všetci traja zažili najkrajšie dni svojho života, hoci to tak spočiatku vôbec necítili. Krásny film, ktorý pobaví i dojme. Čo chcieť viac? 80%. ()
Velmi milé a povedené dílo na staré osvědčené téma vyrovnávání se se zdravotním handicapem a s blížící se neodvratnou smrtí. Těžko se už v tpmto žánru hledá nový pohled, přesto se to autorům dost podařilo. Film nevydírá, zasahuje spíše jemným úsměvem, celkově působí velice příjemně. ()
(Ne)obycačajný príbeh (ne)obyčajnej skupinky priateľov. Tá sa jedného dňa rozhodla oživiť svoje stereotypné životy, ktoré im spôsobilo predovšetkým zdravotné postihnutie (i keď pri Josefovi mám pocit, že by bol panicom aj bez handicapu). Predvídateľné, ale za to príjemne odsýpajúce. Lepší priemer, ktorý vás miestami rozosmeje, ale v podstate vám ani nič nedá. V rámci žánru road-movie slabší odvar, v rámci komornej komédie taká bežná klasika. ()
Po remaku Come As You Are(2019) jsem se rozhodl kouknout i na originál. Přiznávám se ale že po shlédnutí obrázků ze zdejší galerie se mi do filmu moc nechtělo. Zvolení herci mi nepřišli moc sympatičtí. I přesto jsem se rozhodl dát filmu šanci. Nakonec se musím hercům na dálku omluvit na první pohled(z obrázků) mi sice moc sympatičtí nebyli ale ve filmu si moje sympatie získali poměrně brzy. Co se týče příběhu(jelikož jsem viděl prvně remake) je to až na pár drobných nuancí totéž. Co se týče dějových linií i zde je linka dramatická i komediální. Zde ale jasně vítězí ta dramatická. Oba dva filmy jak originál tak remake Come As You Are (2019) je i film Adios Amigos( z roku 2016 na ten se ale nechystám nejspíš stejně nejsou ani cz titulky) to mají u mě shodně za 4hvězdy. Normálnímu(běžnýmu) divákovi sedne asi víc originál. Diváci co mají raději "drsnější" humor sáhnou možná raději po remaku, kterej je pojatej celkově víc do komedie ikdyž i dramatická linka tu hraje samozřejmě svoji roli. ()
Když to běželo v kinech, zaujalo mě to svým námětem, ale ne natolik, abych se přiměl na to jít do kina (co si vybavuji, odradilo mě myslím hlavně obsazení - och ano, jsem příšerně povrchní, ale od herců očekávám, že se na ně bude dát dobře koukat, což v případě tohoto filmu teda fakt neplatí o nikom). Když se nyní - po téměř 3 letech od české pemiéry - naskytla možnost to vidět, zvědavost nakonec zvítězila a film se mi vcelku líbil, ale že bych z toho byl vyloženě odvázaný, se tedy rozhodně říct nedá. Film to jistě není špatný a divácky je podle všeho velmi vděčný - (zdraví) lidé milují podobné dojemné bijáky o postižených, viz třeba fenomenální úspěch snímku Nedotknutelní z téhož roku. Mě ale zas tak neberou, protože mi přijde, že jejich tvůrcům jde spíše o to, zrovnoprávnit postavení handicapovaných a bořit klasické předsudky s nimi spjaté - jakoby "ušlechtilé" ambice přebíjely ty filmařské. Proto mi přijde, že se lidi ve vztahu k tomuto typu filmů spíše polarizují do svou skupin - jedni tyto filmy nekriticky vynášejí do nebes a upřímně se u nich dojímají, zatímco druzí dávají najevo své cynické já a těmto filmům vyčítají, že podle nich "hrají na city". Pravda bude asi někde uprostřed, ale je podle mě skutečností, že - odmyslím-li si asi záslužnou (?) skutečnost, že film otvírá velké tabu sexuálních potřeb handicapovaných - mi tento film po řemeslné stránce moc zdařilý nepřijde. Humor mi přijde spíše nevtipný, dialogy celkem slabota, závěr je dost předvídatelný, a nějaké větší emoce to ze mě nedostalo, protože jsem si k žádné postavě nenašel moc sympatií (dílem asi hlavně kvůli zmiňovanému nesympatickému obsazení). Pokud bych měl tento film srovnat s nějakým podobně laděným filmem stejného stáří, vybaví se mi snímek Vincent jede k moři, který se mi tedy líbil o poznání víc. Za mě spíše blazeované 3 hvězdy a delší zamyšlení nad tím, jestli v mém případě nebude lepší se podobným filmům do budoucna vyhýbat, protože u sebe začínám pozorovat alergii na filmy, které mi na příkladu nejrůznějších postižených a smrtelně nemocných nešťastníků předkládají tezi, že bych si měl vážit života a užívat si každého dne a toho, že jsem zdravý, blá blá - k čertu s tak neobjevnou filmařskou výpovědí, na to bych vážně sám nepřišel! Jako by to, že se budu v kině dojímat nad osudy nějakých vymyšlených postav, mělo snad změnit svět nebo můj život k lepšímu! Chovám o tom stejné pochybnosti, jako o možnosti, že by zhlédnutí takového fimu mohlo někomu vlít do žil novou chuť do života, pokud se mu jí zrovna nedostává - u sebe teda nic takového nepozoruji ani omylem, spíš naopak. Tvůrci těchle flmů si možná ani neuvědomují, co všechno s nimi mohou způsobit (představa zástupů paraplegiků, kteří se po zhlédnutí tohoto filmu začnou dožadovat svých "sexuálních práv", ještě patří k těm nejmírnějším, které mi tanou na mysli). ()
Velmi pohodový film, který by klidně sáhl na pět hvězdiček, kdyby se mu do závěru nevloudil několikanásobný sentiment. ()
Reklama