Režie:
Maja MilošScénář:
Maja MilošKamera:
Vladimir SimicHrají:
Isidora Simijonovic, Vukasin Jasnic, Sanja Mikitisin, Jovo Maksič, Monja Savic, Katarina Pesic, Sonja Janicic, Jovana Stojiljkovič, Vladimir Gvojic (více)Obsahy(1)
Radikální film chladnokrevně zachycující život dospívající dívky v současném Srbsku provokuje nejen explicitními sexuálními záběry, ale především pokládá otázku, jak moc ovlivňují nastupující generaci digitální revoluce a proměny tradičních hodnot. Srbský film KLIP je čerstvým vítězem prestižního rotterdamského festivalu, kde zaujal především silou a autentičností své výpovědi. Příběh šestnáctileté Jasny, která se snaží definovat své místo ve světě a dospět, je totiž na samé hraně toho, co o dnešních teenagerech chceme vědět. Jasna je bezhlavě zamilovaná do o něco staršího Djoleho, ale jejich vztah je spíše než na romantických procházkách založen na divokých mejdanech plných drog, alkoholu, rozvášněného balkánského popu, násilí a sexu, který si natáčejí na mobilní telefony, ostatně stejně jako celý svůj život. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (312)
Takže teda odteraz sa budeme tváriť, že natáčame film pre dobrú vec, že chceme poukázať na skazenosť mládeže, ale zároveň do filmu nasadíme mládež, ktorá nám to explicitne "zahrá"? Ľudia, ako sa tu môžete nad tým vôbec vznášať, keď hlavná protagonistka mala v dobe natáčania len 14 rokov? Niekde za to odsúdia skoro za pedofíliu a tu sa rozdávajú ceny v Rotterdame a dav tlieska. Režisérka zahmlievala, že niektoré scény boli doublované, ale samozrejme nepovedala ktoré. Otázka je, komu prináša úžitok, aby 14- ročné dievča na plátne opakovane fajčila vtáky? Spamätajte sa, realitu pochopili len v Rusku, kde aspoň film zakázali. A to nie som rusofil. Rozhovor s režisérkou a herečkou: http://www.dazeddigital.com/artsandculture/article/15326/1/isadora-simijonovic-maja-milos ()
V Klipu je až přehnaně dobře vidět, o čem nedávno mluvil Umberto Eco. Smutné je, že tohle opravdu ukazuje současnou generaci, která navíc kulturně českému prostředí není moc vzdálená, a jediné co lze filmu vytknout, že to není dokument, ale sestřih toho, co chtěli vidět, vybrali a natočili dospělí. A z explicitních scén bych nedělal vědu, místo Isidory se téměř jistě svléká dablérka (všimněte si, že na žádném záběru není nahá, podle režisérky jí na začátku natáčení nebylo ještě ani patnáct a Maja Milos není žádná Irina Ionesco) a mužský geniál je slušně umělý, což ovšem nezkušené oko neodhalí, ale Péčkaři nezaváhají. ()
Podle všeho by měl mít tento snímek nějaký větší přesah ale v mých očích (asi jsem špatně koukal) se jedná o -záměrně- amatérsky působící obrazy ze života mladých lidí, jejichž životním stylem jsou drogy, noční život a hlavně sex, který zde hraje tu nejhlavnější roli. ()
Klip, vítěz rotterdamského festivalu, mnohé konzervativnější diváky při svém uvedení šokoval či znechutil svými explicitními sexuálními scénami. Režisérka Maja Miloš na tyto hlasy odpovídá, že sex je to hlavní, co teenagery po celém světě zajímá nejvíce a kdyby tento fakt ve filmu neukázala, jednalo by se o lež. Tento argument je jistě přijatelný i pro pohoršené diváky, ale Klip zachycuje realitu velmi dobře i po jiných stránkách. Hlavní herečka v roli Jasny, Isidora Simjonovič, výborně zahrála onu typickou pubertální apatii k rodičům v kombinaci s rychlým střídáním nálad. Nesouhlasím však s názory, že film je zachycením pouze současné generace. Když si totiž odmyslíme mobilní telefon, neustále zaznamenávající dění kolem sebe, mohl by se stejný příběh odehrávat v kterékoli době. Potvrzuje to i závěrečná scéna, která ukazuje starou a neměnnou pravdu – totiž že touha po “machovi“ je často silnější než jeho pěsti a ponižování. ()
Snímek Maji Miloš šokoval diváky nejen rotterdamského festivalu explicitními sexuálními scénami a krutostí každodennosti mladých z periferie Bělehradu. Hlavní hrdinka Jasna utíká od rodiny a těžce nemocného otce do kolotoče večírků a divokých sexuálních zkušeností. Objektem jejího zájmu je o něco starší Djole, dokonale naplňující (nejen) balkánský archetyp silného macha a alfa samce, stejně jako Jasna přijímá vzorec lascivní vyzývavé ženy, se kterým je konfrontována i díky zpěvačkám srbské taneční hudby. Nejde o to, že by byli hrdinové bezcitní, Jasna projevuje při praxi v sirotčinci i přes drogový rauš dávku empatie, Djolo se během náhodného setkání s Jasninou rodinou chová jako vzorný syn nejlepší kamarádky dívčiny matky. Mládí odkojené akčními filmy a pornem však na city nehraje, nasazuje masku surovosti, a tak je i happy end Klipu zakamuflován ránou pěstí a tekoucí krví. ()
Srbi vedia točiť (ne)pekne drsné filmy. A pašujú na filmové festivaly porno. Srandičky srandičky, ale fakt to bolo kruté. Neviem, mám postavy ľutovať? Nemôžu si za to sami? Nechcú to tak? Je pre nich niečo dôležitejšie ako fet, sex a totálna sebadeštrukcia? A keď už to vyzerá, že možno aj tá rodina alebo niečo iné má zmysel, tak sa to nejak zvrtne. Ale kašlať na nejaké poučovanie a moralizovanie, to nikomu nepomôže, pozriete a posúdite sami. A ešte tri veci: ten obrátený vývoj vzťahu za 100 bodov, prestrihy na domácnosť po -tom- a texty lokálnych songov na vracanie. Ťažký umelecký kaliber. Určite potecha oka pre feministky. Bavilo ma to tak na 4, ale je to téma, ktorá si myslím zaslúži 5. (Art Film fest 2012) ()
Velmi těžce hodnotitelný snímek a docela chápu zdejší rozporuplné reakce, komentáře a hodnocení v rozmezí odpad až pět hvězdiček. Přečetl jsem si několik komentářů a zaujal mě ten od uživatele premyslm, pravděpodobně zástupce českého distributora. Souhlasím s ním v tom, že Česko a Srbsko jsou si stejnou měrou blízké a vzdálené, a že se režisérce povedlo, byť extrémně naturalistickou a syrovou formou, zobrazit krutý svět dnešní mládeže ovlivněné moderními technologiemi. Táži se však, zda explicitních scén nebylo až příliš a zda nešlo alespoň trošku zachytit Bělehrad ve veselejších barvách. To je ovšem jen pohled nadšeného cestovatele, který by se do Bělehradu rád podíval a tenhle film jako reklama na "Navštivte Bělehrad" rozhodně nebyl :) ()
Ne fakt trapas nedá se koukat na debilitu filmu. ()
Chlast, drogy, sex, večírky. Upřímně řečeno nepřipadá mi, že by se od mých teenagerských let zase tolik změnilo, ačkoliv je fakt, že dnešní mládež se k všem těmhle "potěšením" i potěšením dostává v čím dál tím nižším věku. Ten virtuální svět tu z mého pohledu zase nehrál takovou roli resp. hrál, protože je to především zásluha digitalizace, že dnešní děti dospívají rychleji, ale aktéři Klipu nežijí výhradně sítí. Jen si všechno točí. I tak se ale jedná o působivou a syrovou výpověď stavu části srbské (a nejen srbské) nastupující generace, která znervózní každého, kdo má doma protivného puberťáka a nejeden rodič bude mít nejspíš tendenci, mrknout se své ratolesti do telefonu. 70% ()
Bacha! Komentář je jeden velký spoiler. Ne, tak tohle neberu. Chápu že ta holka byla nešťastná, protože ji umíral táta, ale že by tohle byl důvod k tomu chovat se jak kráva a kurva v jednom... Jestli takhle vypadá mládež v Srbsku, tak jsem rád, že žiju, kde žiju. Na jednu stranu je to syrově a dost realisticky natočená zpověď, na druhou stranu je to ale film, ve kterém nechápu absolutně nikoho. Asi možná proto, že žiju v malinko jiných poměrech. ()
Srbové se s tím rozhodně nemažou. Citová prázdnota digitálního věku je vyobrazena pomocí explicitních sexuálních a násilných scén, které mají sloužit jako kompenzace oné prázdnoty, marnosti a ztracenosti dospívající srbské generace. ()
Film bez príkras, bez servítky, ktorý priamo ukáže zlú stránku sveta, ak krajina je na dne a ľudia sú morálne na dne. Je to film o mladej generácii pubertiakov, assbookovej degenerácii, generácia Justina Biebera, zvráteného popu, techna a iných žánrov ako disca, kde skôr v textoch ide o sexualitu, mamon a ukazuje sa to aj v klipoch. Generácii, ktorá má svoj život trávi na diskotékach, oslavách, požíva alkohol a drogy a oddáva sa neviazanému sexu a celý svoj život si fotia a nahrávajú. Pred týmto filmom som videl film LOL, ten oproti tomuto absolútne nič a odsúdil som ho, lebo sa mi zdal ako počiatočné štádium k takémuto správaniu. Tento film nechcem odsúdiť, aj keď si myslím, že tam už toho bolo príliš ohľadom pornografie a niektoré veci sa dali odpustiť a naopak ešte by sa tam niečo hodilo pridať. Treba však brať do úvahy, že vo filme pri sexuálnych scénach neboli deti, boli používaní dvojníci, triky a makety. Taktiež treba brať do úvahy, že to nie je zvrátené bezduché bláznovstvo ako Srpski film. Tento film by podľa mňa mal byť nevhodný do 18 rokov a s istou cenzúrou nevhodný do 15 rokov. Mal by byť mementom pre dospelú generáciu, lebo popravde skutočnosť je niekedy ešte horšia a v krajinách ako Ukrajina, Rusko, USA, Brazília, Holandsko, ale vlastne všade sa takéto veci dejú a treba chápať, prečo sa na nás kriticky pozerajú v arabských krajinách. príliš sme povolili uzdu drogám, homosexuálom a iným sexuálnym úchylkám, pornografii a iným zvrátenostiam. Bojíme sa o tom hovoriť, ale pritom k tomu skoro všade dochádza, deti strácajú poctivosť už nielen pred manželstvom, ale aj vo veku pred 18 rokom, dokonca niekedy aj v 14. rokoch Ja som kresťan a k týmto veciam aj filmom mám svoj postoj a názory, ale myslím, že treba pomenovať situáciu pravým menom, aby sme týmto veciam zabránili a nestrkať hlavu do piesku, preto je pre mňa akoby dokument. Bol by som rád, keby sa aj cirkev nebála otvorene tejto témy. V našej krajine, ale aj v Srbsku je vysoká nezamestnanosť, navyše tam je aj zničená krajina, otrasná komunistická architektúra sa bije s novodobou, všade je bordel, kapitalizmus hľadí len na peniaze, všade je nevkus a zničené spoločné parky, domy, cesty, ale boháči si stavajú vily, nákupné centrá, proste sme spadli aj my aj oni na dno. Keď sa k tomu pridá choroba v rodine, zlý školský systém a žiadne vízie do budúcnosti, skončí to ako na konci, že dievča zostáva s chlapcom, ktorý ju zmláti a možno v budúcnosti mlátiť bude, všade je potom rozvod, nemanželské deti, chudobné deti, ktoré si nemôžu veľa dovoliť a takýto život prežívania končí často samovraždou alebo vraždami, či väzením, bohužiaľ akoby som videl svoju dedinu, blízku Bratislavu, generáciu môjho brata a mladšie, či dokonca v slabšej miere aj svoju, či staršie. Ešte keď sa k tomu pridá obchod s bielym mäsom, ktorí v slovanských krajinách, najmä kvôli kráse slovanských dievčat prekvitá a tiež prostitúcia, mafia, tak sme horšie než len na dne a to sme. Film beriem ako radikálne poukázanie na vec, tento film na rozdiel od amerických, ktoré k takémuto správaniu nabádajú, beriem skrátka inak, je to drsná výpoveď o generácii, ktorá stratila hodnoty a prispeli k tomu extrémy Izmov, najmä posledných komunizmu a kapitalizmu, v Juhoslávii dotvorené vojnou. Že generácia 18 a 19 ročných už nemá tú drsnosť, čo zistila režisérka je trocha pravda, pomaly mi zisťujeme, že takto to ďalej nepôjde, aj my sme skúsili z toho takmer všetko, ale nikam to neviedlo a začínajú nám hovoriť stratená generácia, bez budúcnosti, navyše v čase hospodárskej krízy. Tiež je možné, že sme sa trocha aj preriedili, nuž svet nie je len pekný modrý obláčik a tentoraz preto, že chcem aby sa s týmto stavom niečo robilo, pozdvihnem aj to, čím opovrhujem, lebo to podľa mňa nie je návod pre mladých ako sa chovať, ale akoby v zrkadle môžu vidieť svoj život. Nebuďte ovce, to je môj odkaz! () (méně) (více)
Šestnáctiletá Vesna je krásná dívka, která chodí výrazně namalovaná a vyzývavě oblečená. Čas tráví s partou kamarádů na večírcích a diskotékách, ponocuje, experimentuje s drogami a snaží se sbalit drsného a násilného Đoleho. Její postoj k sexu je šokující. Dívka nemá žádné zábrany. Přizpůsobuje se přáním svého partnera, která často vedou k ponižujícím a zraňujícím střetnutím. Nesmírně sugestivní snímek je radikálně přímým vhledem do několika týdnů v životě dospívající dívky, jejíž osud jako by zastupoval celou generaci, jejímž největším vzorem je zpěvačka Ceca. Narace je omezena na postavu Vesny, která navíc kontinuálně natáčí dění kolem sebe na kameru mobilního telefonu, čímž zesiluje účinek především sexuálně explicitních scén. Málokdy však vyprávění dovolí nahlédnout do dívčina subjektivního prožívání. Nikdy si nejsme jisti, zda má Đoleho opravdu ráda, nebo ho jen využívá k uspokojení svých sexuálních tužeb. Doma je otrávená, svými rodiči pravděpodobně opovrhuje. Její citlivou povahu snad poznáme v náznacích: při vzpomínání na dětství, v obavě o otcovo zdraví či při návštěvě dětského domova. V této scéně, kdy Vesna působí jako vnímavá, křehká dívka, zřejmě s hrdinkou nejvíce sympatizujeme. Pro zbytek stopáže je vyhrazena spíše lítost. (Jeden z nejsilnějších filmových zážitků poslední doby!) ()
Docela drsný film o dospívání mladé Jasny, která si vybere za kluka staršího Djola. Jejich vztah není jako všech ostatních. Schází se spolu na večírcích, kterým vládne chlast a drogy a podle toho to taky vypadá. Díky večírkům a kamarádkám se Jasna dostává z běžného života, ve kterém jí otec umírá na rakovinu. Také je zde vidět velký vliv Facebooku na dnešní mládež a to nejen v srbsku. Film je točený dvěma styly. První je klasický kamerou a druhý přes kameru v telefonu, takže film dostává realističtější podobu. Některé sexuální scény jsou hodně odvážné, ale do filmu se skvěle hodily. Mě se filmek líbil a dávám mu 80% :) ()
Základem je pohledná hlavní postava (tedy Jasna) - za to jsou hned plusové body. S tou se mi trefili do vkusu a film je hned koukatelnější. Příběh a zpracování hodně kontroverzní. Divím se, že to vůbec prošlo. Některé záběry jsou fakt hraniční, že si člověk říká, jestli náhodou nekouká na "redtjůb". KLIP není snímek, co bych musel vidět znovu, nebo snímek který bych na potkání doporučoval, ale je to zase trošku jiný nevšední filmařský kousek. Řekněme v podstatě takový surový, pravdivý teenagerovský film, který si na nic nehraje - ne jako ty Disney/teen sračky přeplněné klišé momenty - a vše nám ukazuje tak, jak to nejspíše mezi teenagery tohoto věku chodí. PS: Ten Jasnin mobil s kamerou bych nechtěl ztratit! ()
No nářez. Kdo v tomhle viděl jen povrchní film o oprsklosti a šukání teenagerů, ten to celé absolutně(ale absolutně)nepochopil. Je to upřímný a autentický snímek o citlivosti, křehkosti a emoční zranitelnosti dnešní mládeže. Jasna je citlivá, inteligentní a v jádru hodná holka, která je ale nejistá a vyděšená stejně jako většina jejich vstevníků. Otec-ke kterému má silné pouto-leží možná na smrtelné posteli, matka má tolik práce s otcem a chodem domáctnosti, že energii pro nikoho jiného už nemá, sestra je jen další požírač pozornosti, a všichni se skrytě připravují na nejhorší. Jediná obrana, která Jasně zbývá je vybudovat zeď a utéct do paralelní reality, kde problémy neexistují, kde je-prostřednictvím oka kamery- středem pozornosti každý, kde vše otupí a odsune alkohol, hlasitá hudba nebo koks a pokud ani to nestačí, možná se skrze trochu sexu dostane do blízkosti jiné osoby, která jí snad vyslechne a pomůže od vší té bolesti a strachu.... Asi je to jen iluze(ona to tuší) ale je to to jediné co dokáže......... silný a důležitý film. ()
"Dejte mobil, chci natočit film." Asi tohle byl impuls k natočení tohohle snímku. Klip není rozhodně skandální výpovědí dítěte našeho věku. Nebo v to aspoň doufám. Na druhou stranu je třeba říct, že touha prezentovat sebe sama ostatním (scéna s nakrucující se Stanou v dětském domově) je v naší kultuře - nebo době, chcete-li, všudypřítomná a nebezpečná. Jen se mi nelíbila forma, jakou tvůrci zvolili. Například sex - natočit sex není problém. Natočit sex tak, aby měl nějakou výpovědní hodnotu, je už mnohem těžší. A tuhle variantu Klip zcela zazdil. To samé lze říct o vztahu dvou hlavních hrdinů - ona naivní kráska, on macho. Oba se míjejí, chvílemi se sbližují (doslova), aby se pak zase rychle odloučili. Opravdu jsem to nepochopila. Klip je pro mě zkrátka filmem, který zřejmě během pár hodin zapomenu. ()
Narozdíl od filmů Larryho Clarka, který příliš tlačí na pilu a bývá tak spíš směšný, než zneklidňující, tento film se drží v mezích toho, co opravdu znám ze svého okolí, a působí tak upřímně. Není prázdný a přináší silné otázky, po jejichž odpovědi je dnes nutné se ptát: Co s tím, jak je mladá generace povrchní? Jak jim vštípit důležité hodnoty jako je rodina, vzdělání? Co dělat s tím, že se dnešní náctiletí neumí bavit o ničem jiném, než o tom, jaké má kdo péro a kdo kde koho vykouřil a jak mu to šlo...? Co dělat s tím, že kdo má blbé fotky na fejsbuku, jako by neexistoval? Jak už jsem psal výše - skutečně znám takové lidi (i mnohem starší), co se potácí od ničeho nikam, tráví veškeré volné chvíle na diskotékách, kde souloží na záchodcích. Jaké hodnoty pak vštípí svým dětem? Depresivní film, který ale nakonec nemohu hodnotit nadprůměrně, přestože mu vlastně fandím. Jednak měl být kratší - časem se scény opakují a film tak ztrácí pozornost, ideálem by podle mě bylo takových 75 minut. A jednak - sice netlačí na pilu tak moc jako Larry Clark, ale pár rádoby-šokujících věcí se tu taky najde. Podle mě by filmu svědčila určitá forma umělecké stylizace, např. nejlepší milostnou scénou je ta natočená na mobil někde v potemnělé hale, kde prakticky není vůbec nic vidět. Nejsem prudérní a erotika mi nevadí, ale taková eroticky otevřená scéna tam mohla být třeba jedna. Když je jich tam asi 8, trochu to zavání prvoplánem. ()
Provokativní film poukazující na všední dny tak jak je tráví dnešní mládež. Tenhle typ filmů ze života obvykle nemusím, přesto Klip má co nabídnout, především díky tomu jak vše vypadá hrozně uvěřitelně a přirozeně a větu nemůžu musím se učit jsem jako náctiletý taky často používal :-)...6/10. ()
Kulervoucí a autentická sonda do spoločnosti. Maximálne surové, ale o to maximálne pravdivé. Ľudia, ktorí si u toho zakrývajú oči a nechcú prijať aká je "skutočne realitia" by si mali dať facky. Vyprazdnená mládež a jej stereotyp. Všetky kontroverzné (povečšinou sexuálne) scény majú skvelý dobový základ a v žiadnom prípade niesú samoučelné. Čím ďalej sledujem Srbské filmy, tým zistujem, že novodobá extremná Srbská vlna mi ohromna sedí. Maja Milos pracuje s každou scénou krásne opatrne a každú má krásne do detailu premyslenú. Pri pár "civilných-found footage" momentoch som bol docela odrovnaný. ()
Reklama