Režie:
Henri VerneuilScénář:
François BoyerKamera:
Henri DecaëHudba:
Maurice JarreHrají:
Jean-Paul Belmondo, Catherine Spaak, Jean-Pierre Marielle, Pierre Mondy, Albert Rémy, Marie Dubois, François Périer, Jean-Paul Roussillon, Paul Pavel (více)Obsahy(1)
Dramatický příběh z druhé světové války se odehrává u severofrancouzského města Dunkerque počátkem června roku 1940, kdy německá vojska přešla do protiofenzívy, zatlačila spojenecká vojska k mořskému pobřeží a přinutila je k ústupu za kanál La Manche. Jeho hrdiny jsou příslušníci francouzské pěchoty, kteří navzdory nebezpečí dostanou příkaz vyčkat na pobřeží, dokud nebude v rámci mohutné operace Dynamo dokončena evakuace britských jednotek. Ačkoli je pobřeží zasaženo krvavým konfliktem, který si už vyžádal mnoho životů vojáků i místních obyvatel, někteří stále odmítají odejít a opustit své domovy. Jako třeba sympatická dívka Jeanne, která pomáhá francouzským vojákům v obtížné situaci, ošetřuje raněné a sblíží se s mladým citlivým vojákem Julienem Maillatem. Julien dívku zachrání před znásilněním, o které se pokusí jeho dva kolegové, a ze všech sil se pokouší udržet víru v přežití, což je ovšem v rostoucím stresu a napětí stále obtížnější. Obklíčení vojáci se totiž musejí bránit velkému tlaku německých tanků a pěchoty a přitom se stávají snadnými cíli pro německé stíhačky, které jim téměř bez ustání hřmí nad hlavami. Julien se dlouho marně pokouší Jeanne přesvědčit, aby změnila názor a opustila nebezpečné místo, a když nakonec dívka souhlasí, že odejde, nadchází tragické finále příběhu, který zachycuje jednu ze smutných kapitol druhé světové války. (Česká televize)
(více)Recenze (98)
Belmondo společně s dalšími vojáky vyčkává během 2.světové války dva dny na pobřeží, chodí po pláží, zdraví ostatní s vlastním příběhem, snaží se nalodit a ještě zažije jeden románek. Je to pomalejší film, uznávám, ale možná stějně jako u předchozí spolupráce dua Verneuil-Belmondo ,,Opice v Zimě´´, je v té pomalosti, a občas i poklidném tempu vyprávění malých lidských příběhů právě kus kouzla, které tento snímek odlišuje od řady jiných válečných filmů s hromadou bitev, a výstřelů, které já osobně třeba tolik nemusím. Tady mi ke spokojenosti stačilo už jenom to krásné melancholické vyvrcholení. ()
Pozor naprosto vyjíměčný a originální válečný film. Mé vysoké hodnocení rozhodně není kvůli Belmondovi, kterého sice mám rád a zde zahrál velmi dobře, ale zase takovej magor, abych kvůli tomu dával nejvyšší hodnocení, rozhodně nejsem. Zkuste najít válečný film bez hrdinů, válečný film bez emočních, vlastenecky nadupaných proslovů generálů a dalších vyšších šarží k obyčejným vojákům, film, který se nesnaží předkládat divákovi dobrou či špatnou stranu, napovím Vám, takových filmů je málo, ale tenhle film je právě jeden z toho mála. Válka je zde vyobrazená jako, jakási samozřejmá situace ve které si ocitlo spousty lidí, kteří v ní prostě existují. Díky velmi silnému konci můžu s klidným svědomím prohlásit, že víkend na Zuydcoote nikdy trávit nebudu. Pokud není z mého komentáře jasné, že film rozhodně není o hrdinství či o velkých bitvách, byť nálety jsou natočeny velmi krásně, třeba to pochopíte s následujících vět z filmu : Belmondo: "A co tam napíšeš, že umřel jako hrdina a že bojoval za vlast a podobný kecy?" Desátník: "Samozřejmě co jiného?" Belmondo: "Co napsat, umřel jen proto, že šel kamarádům uvařit kávu". Nemám co dodat - tohle je "pětihvězdičková válka" . ()
Zuydcoote je místo, kde bych určitě nechtěl strávit dovolenou. Pláž nacházející se na severu Francie je těžce přeplněna francouzskou armádou podpořenou anglickými vojsky utíkajícími zpět do Anglie. V této vřavě se odehrává příběh vojáka, jeho víkendová historka o tom, jaké to ve válce opravdu je. Jediný víkend dokazuje to, že se člověk nedokáže nudit. Jean-Paul Belmondo sice hraje trochu vážnější roli, ale neexistuje aby se neotáčel okolo nějaké dámičky. I zde hraje takováto dámička zásadní roli a co je hlavní, celý příběh a vlastně víkend pohodlně zpříjemňuje. Jenže to by zpříjemňovat neměla. Celý příběh je totiž jedno velké utrpení, se kterým se vojáci utkávají po celý průběh samotné války. Líbí se mi, jak film není nijak velkolepý a přitom přínosný co se historie týče. Je málo takovýchto válečných filmů, které jdou takzvaně proti davu. Většinou se točí film o válce hlavně z důvodu velkoleposti, tenhle je točen proto, aby poukázal na život vojáků, které zaměstnávala válka, tak jak jsem to snad nikdy neviděl a přitom to vypadá tak nádherně obyčejně. --- Cos dělal dneska? - Zabil jsem krysu - Proč? - Nevim, tak jsem zabil aspoň něco v týhle válce. ()
čudný film? taký veľký komparz, toľko výbuchov a v tak zbytočne planom filme, fakt zbytočnom, ktorý ani nevie či sa ma vážne tváriť či má slúžiť ako fraška /25%/ ()
Robert Merle + Henri Verneuil - pohled na záchrannou akci v Dunkerque nezvykle individualisticky a subtilně. Neškodí. ()
Na Belmonda celkem netradicni film, ve kterym se toho moc nedeje a celkove je trosku o nicem, odehrava se behem dvou dnu a Belmondo tu neni za zadnyho hlaskare nebo drsnaka, ale pouze za radovyho vojaka, i kdyz je pozornost samozrejme soustredena na nej. No a i kdyz se tu Belmondo jen tak poflakuje, obcas s nekym pokeca a obcas se ukreje pred bombardovanim, tak jsem se ty dve hodinky nenudil, navic film pusobi docela velkorozpoctove, akorat ten konec je takovej nejak dementni. ()
Zvláštní válečný film o francouzských vojácích čekajících v davech na plážích severní Francie 1940 na loď do Anglie, nebo na zabití rychle postupujícími Němci. Hraná nenucenost, kamarádství, ale i beznaděj je dobře natočena slavným režisérem Verneuilem (Sicilský klan, Zbraně pro San Sebastian, Strach nad městem, Mrchožrouti). Mladičký Belmondo je pak třešinkou na dortu. Lepším filmem o ustupující armádě je snad jen Peckinpahův Železný kříž. Trailer: http://www.youtube.com/watch?v=k3q6S9ZyWxo ()
Já nevím, Merle to prostě není, atmosféra války je navozená málo sugestivně a Belmondo to nezachrání. Film, u kterého se těším, až bude konec, to je prostě jen průměr. ()
"Anglie se bude bít do posledního Francouze." Pokud naše země vstoupí do válečného konfliktu, tak ukážu své vrcholné číslo - zmizím, protože to není moje válka. I Francouzští vojáci bojují spíše podle hesla "zachraň se, kdo můžeš" a tomu já rozumím. Pár zábavných okamžiků jsem přitom zaznamenal - krásku provokativně sledující bombardování, anglický čaj o páté uprostřed bojů nebo holící se jeptišku, ale celkově mě to kličkování před smrtí příliš nebavilo. ()
Tohle je dost divnej film. Jsou to takový epizodky, který samy o sobě nejsou špatný, ale jako celek to nějak nemá hlavu ani patu. Navíc to celou dobu tak podivně přeskakuje od komedie k vážnýmu filmu a prostě to moc nefungovalo. Připomínalo mi to trochu Hlavu 22 a ani z jednoho filmu jsem zrovna dvakrát nadšenej nebyl. Hodně slabý 3 hvězdy. Pro mě zatim nejslabší Verneuilův film. ()
Hvězdy typu Belmondo, Marielle, Mondy slibují typický francouzský film o II. světové válce a přitom se jedná o úsporně, až minimalisticky natočené drama jedince snažícího se přežít totální válečný zmatek. Poprvé výrazné zklamání, podruhé při znalosti konceptu výrazně lepší. ()
Víkend na Zuydcoote tak trochu klame tělem. Přítomnost Jeana Paula Belmonda, ale i kupříkladu Pierra Mondyho filmového fanouška navnadí k očekávání odlehčené válečné taškařice typu Sedmé roty, případně k dobrodružnému snímku plnému hrdinských skutků, mužnosti a frajerství. Tenhle snímek je ale laděný do tragické polohy, protože líčí hořkost porážky po bleskurychlé německé invazi do Francie. Spojenecké jednotky jsou směstnané do malé enklávy u Dunkerque a nejen každým dnem, ale doslova každou hodinou hrozí kapitulace a zajetí. Za těžkých ztrát při nepřetržitém bombardování se vojáci zoufale pokouší nalodit na britské lodě a náš hrdina není výjimkou. Vystřelí si během 48 hodin, kdy se náš příběh odehrává, pouze v jednom případě a příznačné je, že obětí jsou jeho spolubojovníci. Belmondo oproti svému tradičnímu obsazení zůstává ve svém hereckém projevu umírněný a prim hraje celková atmosféra. Kamera zachycuje davové scény mužů natěsnaných na pláži a obrovské množství bojové techniky opuštěné na přístupových cestách. Ve své době to musel být hodně nákladný kousek, byť si tam určitě zahrály i makety, ale dnes by byl téměř neufinancovatelný. Celkový dojem: 80 %. ()
Seržant ustupující francouzské armády si musí první červnový víkend roku 1940 uvědomit, jestli je víc nebezpečno v okolí Flander, nebo flunder.. Belmondo jako Verneuilovo dynamo, co se po Zuydcoote pohybuje zčásti vedeno vlastní vůlí a povětšinou osudem a přitom jediný cíl s jasnějšími obrysy, je zmrskat se pernodem na oslavu konce toho všeho zbytečného umírání. Kdyby nebyl víkend, mohlo by se říct, že je to o hrdinech všedního dne. O kamarádství, morálce a vtipkování zakrývajícím nejistotu a strach. Výprava simplement spectaculaire. Nolan se podle mě díval velmi pozorně.. ()
ÁÁÁch jo... Marná sláva... francouzský film 60.let 20. století je jiná sorta, než francouzský film prvního desetiletí 21.století .... Velmi příjemné překvapení. ()
Druhá světová válka jako rutinní každodennost z pohledu řadového vojáka a současně jako epizoda dramatického zvratu válečné situace na francouzsko-belgické hranici. Jean Paul Belmondo ve stále mladém věku vystupuje přesvědčivě a suverénně v neorealistickém filmu, který není věnován hvězdám, ale jak napsal také ruský spisovatel Isaac Babel, kapavce. Místo vítězných fanfár tu člověk prohlédá do zmatečnosti a všudypřítomnosti smrti a jen na velmi vzdáleném pozadí tuší první porážky nacistů a nastupující okupaci západoevropské demokratické velmoci. Merleova literární předloha i výrazná výprava tomu všemu propůjčují další rozměr. ()
Nedávno jsem přečetl předlohu a už když jsem ji četl, tak jsem si představoval, jak by to vypadalo na plátně... a to jsem vůbec netušil, že už v roce 1964 byla kniha skutečně zfilmovaná. Asi by mě nemělo překvapit, že Maillata hraje Belmondo, že? Film se drží předlohy vcelku dost věrně a občas dokonce trochu suché vyprávění vyšperkuje nějakou akcí (Pinotův kulomet versus "stuka") a obecně hezkým vizuálem, ačkoliv občas jsou ty změny trochu "na sílu" - viz jeptišky. V podstatě mám pocit, že film je lépe zpracovaný a z knihy si bere jen to nejlepší. Kdybych knihu neznal, tak hodnotím asi hůř. Ve smyslu - lépe tahle předloha natočit nešla. ()
Když se sejde dvojice Jean Paul Belmondo - Henri Verneuil, vyjde z toho dobrý film a ani v tomto případě to není výjimkou. ()
Vzhľadom na počet komparzistov a bojovej techniky to určite nebol lacný film. Najviac som si užíval nemecké nálety a bombardovanie. Akcia celkovo nebola zlá, ale príbeh nebol z kategórie chytľavých. Belmondo sa tu len motá z jedného baráku do druhého, od jedného zákopu k druhému a do toho reči tak trochu o ničom, kde sa nerieši dokopy nič konkrétne. Najviac zapôsobí scéna pokusu o znásilnenie, kde to dvom nadržaným Belmondo pekne spočíta. A, že vraj na to nemá kuráž...S Belmondom či bez, film musí mať v prvom rade silný príbeh. Ja som ho tu nenašiel. U mňa priemer. 60%. ()
Nejraději mám Belmonda pod de Brocou anebo Lautnerem a ani Deray nenatočil s Bebelem špatné filmy. Režie Henriho Verneuila zbavuje Jean-Paula jeho pověstných skopičin a filmy jsou docela vážné. Samozřejmě z hereckého hlediska je někdy změna přínosná. Víkend na Zuydcoote byl z mé strany dlouho opomíjeným. Přecejen dramata z druhé světové války zase nějak moc nemusím. Hodně mě překvapil konec, který si nechám pro sebe a nebudu jej vyzrazovat. ()
Až na vyjímky nemám rád francouzské filmy, ale tenhle k nim skoro patří. A taky je to jeden z mála filmů, který je stejně dobrý, ne-li lepší, než knižní předloha. Bohužel k plnému, nebo alespoň vyššímu ohodnocení mu stále ještě hodně chybí ()
Reklama