Režie:
Alejandro González IñárrituKamera:
Emmanuel LubezkiHudba:
Antonio SanchezHrají:
Michael Keaton, Emma Stone, Zach Galifianakis, Naomi Watts, Jeremy Shamos, Andrea Riseborough, Damian Young, Natalie Gold, Merritt Wever, Edward Norton (více)VOD (5)
Obsahy(2)
Černá komedie vypráví příběh herce Riggana Thomsona (Michael Keaton), který se v minulosti proslavil filmovou postavou kultovního ptačího superhrdiny Birdmana, a nyní se s vypětím sil snaží o svůj divadelní debut na Broadwayi. Riggan doufá, že když uspěje jako režisér a herec nového ambiciózního představení, oživí svou upadající kariéru. V mnoha ohledech to je riskantní krok. Ale bývalý filmový superhrdina si dělá velké naděje, že díky tomuto konečně získá uznání jako umělec a všem včetně sebe dokáže, že ještě není odepsaný. Premiéra se pomalu blíží, když se představitel titulní role v jeho hře během zkoušky za podivných okolností zraní a je třeba ho rychle nahradit. Na základě doporučení hlavní herečky Lesley (Naomi Watts) a na naléhání Rigganova nejlepšího přítele a producenta Jakea (Zach Galifianakis), Riggan nakonec neochotně přijme Mikea Shinera (Edward Norton), který je naprostou neřízenou střelou. Mike je ale zárukou toho, že se představení vyprodá a sklidí chválu kritiků. Kromě samotných příprav na premiéru se musí Riggan vypořádat i se svou přítelkyní a herečkou ve vedlejší roli, Laurou (Andrea Riseborough), se svou dcerou Sam (Emma Stone), která právě prodělala odvykací léčbu a nyní pro něj pracuje jako osobní asistentka, a také s bývalou manželkou Sylvií (Amy Ryan), která se čas od času objeví v zákulisí. (Cinemart)
(více)Recenze (1 313)
Čo mi takmer po roku od vzhliadnutia utkvelo v pamäti? Asi tak Nortonov zadok, na druhej strane ale aj výborná kamera. Sebareflexia Keatona v tomto filme je hmatateľná. Birdman nie je len narážkou na Batmana. Je aj odkazom na antického Ikara, ktorý vzlietol tak vysoko, že nezastaviteľne padol. ()
Předpokládám, že forma, střih a kamera tak divadelní, živá a přehnaná zastínila děj pro mě tak důležitý do té míry, že předčí filmy s lepší zápletkou a výkony herců - ne pro mě ale. Tu sladkou kostku cukru formy vnímám trochu jako lacinou bonboniéru. Iñárritu už stvořil daleko lepší filmy, kdyby se vrátil k Babel, Láska je kurva atd., byl bych šťastnější, nejsem fanoušek těchto nic neříkajících experimentů. Forma - divadelní film? Vynikající. Celkově? U mě nepochopeno. ()
Už prvých desať minút filmu bolo výborných ... a tak to zostalo až do konca. Keaton famózny! ()
"Get me Michael Fassbender!" - "He's doing a prequel to the X-Men prequel." Nemám ráda dramata a už vůbec na ně nechodím do kina, ale tohle jsem si jednoduše nemohla nechat ujít. A nelituji ani minuty! Hodně vydařené dílo, jehož větší část, především pak konec, záleží na výkladu diváka samotného. Přesto i bez urputného přemýšlení dokáže pobavit a nechat diváka přemýšlet o pomíjivosti slávy a konec konců i života samotného. U Birdmana rozhodně nezůstanu jen u jednoho shlédnutí! ()
Těhle pět jsou vlastně možná čtyři, jenže případné čtyři by dozajista byly pěti. Birdman je jinačím filmem ve všech ohledech. Dokonce i jinačím než sděluje trailer. Birdman je divadelní drama pro rozšířenou partu bohatých bělochů a pokusem o blockbuster zároveň. Přiznávám, že v prvních minutách jsem možná více chtěl, aby se mi to líbilo, než se mi to opravdu líbilo. Forma i postavy hned něco říkají a vyjadřují a chvilku jsem bloumal. Ale nebloumal jsem proto, že by Birdman nudil. Birdman mě jen překvapil tím, že byl od počátku jiný a ve výsledku ještě lepší, než jsem čekal. Intenzivní samozřejmě díky hercům, ale především zásluhou rytmu. Ach, ty perkuse. Roste s každou minutou a roste i po titulcích. Možná je to o branži pro lidi z branže od lidí z branže, ale možná je to prostě zatraceně dobrej film. Nevidím v tom pokusy o vysvětlení vesmíru, tudíž nemusím nadávat na přehnané ambice. Vidím jeden zdvihnutej mexickej prostředníček. Tyhle ambice to splnilo. Jako zásadní beru Keatnovu promluvu o porodu. Dodatek: Tak a oficiálně je to nejsilnější vítěz Oskarů od roku No Country. ()
Zajimavě natočeno, ale pribeh nuda. ()
„Birdman alebo nečakané kúzlo ľahostajnosti,” keď začnem s rozšíreným názvom filmu, ktorý sa bezprostredne dotýka broadwayskej adaptácie poviedky Raymonda Carvera „O čom hovoríme, keď hovoríme o láske“ , to jest zároveň je i vzťahujúcou sa na recenziu od renomovanej, divadelnej kritičky Tabithy Dickinsonovej, ktorá ale vyšla v newyorských novinách, až tesne pred záverom počinu, kedy už veľmi dobre vieme, ako vlastne dopadol Riggan Thompson, niekdajší to superhrdina, ktorý sa objavil vo filmovej trilógii o Birdmanovi ("Batmanovi"), pričom pred rovnými dvadsiatimi rokmi si dokonca ešte dovolil odmietnuť si zahrať aj vo štvrtom dieli, čo sa s ním v podstate nesie až do súčasnosti, kde mu stále »našepkáva« jeho vnútorný hlas « Vtáčieho muža » ? Aktuálne má na starosti uviesť v čo najlepšom svetle práve túto divadelnú hru, so samými skúšaniami, súčasne tiež aj s uvedenými predpremiérami i s nemenej dôležitou PREMIÉROU, ktorá v podstate o všetkom rozhodne, a to buď pozitívne, a či snáď negatívne dopadne ? Totižto, Riggan je maximálnym uctievačom totálne extrémneho realizmu, čo ináč perfektne korešponduje úplne posledný výstup, ktorý bol tak autentický, že ani extra natešení diváci v hľadisku, na to (ihneď) neprišli. Väčšinou som bol neustále s postavami v zákulisí, keď sa riešili veci nielen ohľadom samotnej hry, ale najmä si bolo treba čo najrýchlejšie zvyknúť i na nového, vskutku svojského herca Mikea Shinera, ktorý prišiel zastúpiť Ralpha, pretože toho zrovna postihol pracovný úraz, ktorý si v duchu želal sám Riggan, a tak sa mu tým pádom aj splnil. Inak sa po divadle pohybuje množstvo zaujímavých charakterov, a to od drogovo závislej a temperamentnej Rigganovej dcéry, Sam, ktorá disponuje veľkými, namaľovanými očami, cez (ne)hrajúce herečky Lesley Truman s Laurou Alburn, až po obyčajných pracovníkov, ktorí sa medzi nimi iba mihnú, no občas si odbehne i do neďalekého baru na drink, kam taktiež chodí i spomínaný kat Dickinsonová, ktorá ho priam z celej duše nenávidí ! / Mexický režisér Alejandro González Iñárritu, sa tentokrát úplne oprostil od svojich predchádzajúcich, prekombinovaných, popretkávaných a zložitých medziľudských drám z rôznych kontinentov, ktoré boli v podstate všetky spracované na jedno kopyto, že teraz ale razantne zmenil štýl a spôsob nakrúcania, keďže si na spoluprácu prizval vynikajúceho Emmanuela Lubezkiho, ktorého vymenil za dvorného Rodriga Prieta, prichádza s naprosto nadčasovým a osviežujúcim spracovaním aktuálneho Birdmana. Režisér s kameramanom, sa tvária tak, ako by ponúkali film, nakrútený iba na jeden, neprerušovaný záber, bez akejkoľvek viditeľnosti strihu, ale zdanie klame, totiž si vypomáhajú všelijakými trikmi, čo mi ani nijako zvlášť nevadilo. Našťastie to nebilo priamo do očí, lebo herecký ansámbel sa postaral o to, aby ma zamestnávali samými scenáristickými perličkami, medzi ktoré by som asi priradil aj vulgarizmy, ktoré sa na mňa zosypali, ako lavína ! Mike Keaton jednoznačne stelesnil sám seba, čiže Birdmana / Batmana, čím vytvoril asi svoj najlepší herecký výkon počas celej kariéry ! Vkusne ho dopĺňajú: Ed Norton, Emma Stone, Amy Ryan, Naomi Watts, Zach Galifianakis, jednoducho obsadenie roku ! Pochválil by som i samotný rytmus filmu, ktorý sprevádzali neustále zvukové ruchy, to jest bicie, ktoré tak trochu diktovali tempo počinu, no i napriek tomu som postrehol zopár hluchých miest. PS: A tak sa nakoniec predsa na niečo opýtam:„DOSTAL SI OD žIVOTA VšETKO, čO SI CHCEL” ? () (méně) (více)
Divadelní hra převedená do filmových vyjadřovacích prostředků z hlediska svého tématu vybízí k tomu, že bychom mezi oběma médii měli udělat rovnítko – svou nepřerušovaností totiž navozuje pocit plynulého toku času, v němž jen nenápadné prolínačky, stíračky a time-lapse záběry nahrazují oponu a výměnu rekvizit na jevišti. Takto umělecky odvyprávěný film, v němž se neustále střídá subjektivní vnímání světa hlavní postavy a nepřerušované dění, je díky své frenetičnosti (dynamický jazzový soundtrack) a fluidnosti nakonec i naléhavým komentářem k povaze umění a toho, jak je přijímáno publikem. S láskou natočený metafilm. ()
Inarritu jde poprvé jinou cestou a přináší snímek o krizi tvůrčí i středního (nebo už možná po) věku pohledem kdysi úspěšného, dnes už zašlého a zapomenutého herce. Film je daleko větší art než by se mohlo zdát a spousta věcí a scén bylo nad moje chápání, stejně tak jako iritující hudební doprovod. Na druhou stranu vizuální forma je naprosto odzbrojující a natočit film, který se odehrává v několika dnech, jako jeden záběr je nápad, který považuji za dokonalý a tak i vypadá. K tomu všemu herci, kteří jedou až na krev a máme tu film, který asi dobrovolně dvakrát neuvidíte, ale to první zhlédnutí, jen tak nezapomenete. ()
Kravina. Málokdy jsem tak nekompromisní, ale zde se omlouvám, nemohu jinak. ()
Velice zajímavý film. I když zrovna nejsem fanouškem těchto druhů filmů, tak včera jsem se náramně bavil. I když to bylo dost psycho, tak film nepostrádal vtip, skvělé herecké výkony a zajímavou kameru. Film ve mě určitě zanechal pozitivní stopu, i když jsem fanouškem trochu jiného žánru. Ale celkově mohu hodnotit jako pěkný filmový zážitek. U mě tak 70%. ()
Svojí formou (hlavně geniální kamera) a fantastickými hereckými přednesy letos asi nepřekonatelný film, ale do prčic, kde je nějaký obsah? O čem to jako bylo? Když se mi vybaví trochu podobná - BLACK SWAN - tak ta byla mnohem inteligentnější, intenzivnější i emotivnější než tohle. Takže já jsem trochu zklamaný, i když uznávám, že Oskar za kameru by zde byl naprosto na místě. 60% ()
Od Iňárritua mám nakoukáno celkem dost, takže jsem od Birdmana očekával další hutný psychologický kousek, v tomto případě i humorně laděný, jelikož je snímek kategorizován jako černá komedie. Musím uznat, že Birdman je v jistém slova smyslu hodně jiný než Amores Perros, 21 gramů, či Babel. Velký podíl na tom měla ona již výše zmíněná komická rovina a fantaskní prvky, které korespondovaly se životem (bývalého) akčního hrdiny. Michael Keaton ve své roli exceloval, vlastně by se dalo říct, že mu byla ušitá na míru, když se vezme v potaz právě jeho nejslavnější role Batmana. Za zmínku stojí rovněž herecký výkon Edwarda Nortona, který byl svým egocentrickým chováním vážně na pěst, což byl samozřejmě účel. Konec nabízí divákovi nejednu interpretaci toho, jak to skončilo a jak tomu vlastně v průběhu filmu bylo. Zkrátka nevšední snímek, který si z hlediska hudby vystačil téměř jen s pronikavými zvuky bubnů, a jehož úspěch tkví zejména v hvězdném hereckém obsazení a ve scénáři, který je jak peprný, tak velice dobře napsaný. ()
Film, který za každý svůj upoceně vyřčený názor dává velké alibistické ALE, lacině se snaží ohromovat běžnou technikou (ještě, aby to nevypadalo dobře za ty prachy a s přibližně miliardou lidí u natáčení a v postprodukci, že) a navíc je celý zabalený do folie rádoby sofistikované ironie a satiry na všechno možné a přitom je to po rozbalení nakonec stejně sladký, idealizovaný hollywoodský cumel. Zajímalo by mě, co by na tento film řekli dva lidé - Ejzenštejn a Bergman. Pravděpodobně by byli znechuceni. A nebo by je to spíše ani nezajímalo, protože význam tohoto díla bude i v budoucnosti marginální, oscar neoscar. ()
Pre mňa zatiaľ po všetkých stránkach dokonalé dielo. Na obšírnejší komentár sa hádam zmôžem, keď to celé rozdýcham! ....Tak teda pridávam aj ten komentár, aby to celé nezostalo len v tom štádiu sľubu, ktorý vznikol po bezprostrednom vzhliadnutí filmu. Nebola som si istá zmenou Iñárrituho štýlu, ktorá nastala vo filme Biutiful. Dovtedy bol totiž jeho rukopis jednoznačne čitateľný a páčil sa mi. Biutiful bol začiatkom nového a myslím, že práve Birdman potvrdil, že dokáže točiť aj kontinuálne sa odohrávajúci príbeh pričom však neupustil od pre neho typickej "skladačky". Skladačka sa však tentokrát neodohráva obrazovo, ale hlavne príbehovo... zakomponoval ju do svojich postáv. Každá z nich je nositeľom akého "nešváru" dnešnej doby , či už závislosti, sexuálneho zlyhávania, vzťahových problémov či krízou vlastnej identity a sebaurčenia. V inej rovine je to zase zápas súčastného a minulého či umenia a "braku" a ešte mnohého iného. Všetko vzájomne prepletené do jedného celku. Pričom je dôležité si všimnúť, že okrem zaradenia do kategórie "dráma" je to aj komédia. Nie však komédia v klasickom zmysle slova, ale satira. Vrstevnatá a premyslená satira. Satira, ktorá vysvetľuje úplne všetko. Aj ten zdanlivo nelogický záver...stačí iba nájsť ten správny uhol pohľadu. ()
V detailoch premakané, vizuálne vypiplané, formálne rovnako zaujímavé a originálne, námetovo vťahujúce, herecky (Ed Norton rules!!!) fajn... Lenže sumár perfektných detailov a malých častí ešte nemusí znamenať perfektný celok. Myslím, že Birdman je filmom, v ktorom sa odráža stará známa pravda, že menej je niekedy viac. Perfektný film...v tých detailoch samozrejme:) ()
Čekal jsem úplně něco jiného. Nechápu jak to mohlo získat nějaké Oscary, respektive chápu, oscarová komise je už pár let pěkně mimo, takže se není co divit. Jediný kdo si zasloužil Oscara a zároveň jediný pozitivní prvek filmu je kamera Emmanuela Lubezkiho. Jinak vše ostatní na prd. Příběh byl nezajímavej, nudnej, vůbec mě to nebavilo. Michael Keaton mě také bohužel nezaujal. A Emma Stone jako blondýna vypadá fakt příšerně. Jako zrzka to je kočka, ale blonďaté vlasy jí vůbec nesluší. ()
Umelecký film o umelcoch jedného divadla. Skoro celý príbeh sa odohráva v jeho zákulisí, kde sa v útrobách či na divadelnej scéne odohrávajú minipríbehy zúčastnených. Pochopiteľne, všetko spája postava stárnuceho herca, ktorý túži po úspechu v divadle, napriek tomu, že je divákom známy ako filmový superhrdina Birdman. Avšak sposob akým sa Iñárritu rozhodol prerozprávať v podstate veľmi jednoduchý príbeh je obdivuhodný. Sám si nahádzal polená pod nohy, celý film je akoby v jedinom zábere ( nie je to celkom tak, využíva vnútrozáberový strih ), do príbehu zakomponoval komplikované rodinné vzťahy, použil vnútorný hlas herca, ktorý ho ako démonická postava provokuje a dokonale pridal nadprirodzené vlastnosti, ktoré sa dajú chápať aj ako rozorvaná umelcova duša. Čerešničkou na torte bolo použitie druhého ja v podobe kultovej postavy vtáčieho muža. Pochváliť treba hudobnú zložku snímku, narába sa s ňou striedmo, ale keď zaznie, je proste nádherná. Osobitne chválim Michaela Keatona, ktorý si vykročil na pódium pre Oscara a bol by som prekvapený, keby ho nedostal. Birdman je jedinečný film, ktorý zrejme bežný divák nepríjme, ale náročný si to užije. ()
Dosky, ktoré znamenajú svet; role, ktoré znamenajú život; vlastnosti, ktoré znamenajú (ne)úspech. Riggan je herec bez schopnosti vystúpiť z tieňa postavy, ktorá ho preslávila. Je ňou Birdman, jeho okrídlené alter ego, kedysi stvárnené v úspešnej trilógii. Teraz sa však snaží znovu preraziť serióznym predstavením na Broadwayi. Nezaujíma ho nič iné, okrem toho, ako to dopadne. Vzťahy medzi exmanželkou, milenkou a dcérou sú teda jednostranné, odráža ich ako Birdman pokusy o zbavenie sa jeho nadvlády. Alebo ich využíva na podporenie svojho hereckého ega, čo nie je zrovna šťastné riešenie. Jeho súkromný svet je tak oklieštený sebeckými cieľmi a rozštiepenosťou osobnosti, ktorá hniezdi v minulosti. Tu sa skytá prirovnanie jeho psychiky s klaustrofobickými priestormi divadelného zákulisia a geniálne neurotickým doprovodom hudby na bicích. V podstate film snažiaci sa obsiahnuť veľmi veľa. Niekto to môže vnímať ako problém, iný ako filmový ekvivalent splneného sna. Z môjho hodnotenie vám je už asi jasné, kam sa radím ja. ()
Artsploitation se vším všudy. Manýristickou formou, meta fyzikou, meta mediálností, aktuálním komentářem, stárnoucím odepsaným hercem v hlavní roli, který hraje stárnoucího odepsaného herce, zcizovacími efekty... ty vole vždyť ono to má i sedmislovnej název. Nicméně kumulace všech těchto faktorů tomu dává jakýsi punc rozjařené nedospělé autenticity a hlavně je to strašná zábava. ()
Reklama