Režie:
Gilles Paquet-BrennerScénář:
Gilles Paquet-BrennerKamera:
Barry AckroydHrají:
Charlize Theron, Nicholas Hoult, Christina Hendricks, Corey Stoll, Tye Sheridan, Chloë Grace Moretz, Andrea Roth, Sterling Jerins, Sean Bridgers (více)Obsahy(2)
Sedmiletá Libby Day (Charlize Theron) jako jediná přežila brutální masakr své rodiny. Matka a sestry byly zavražděny během rituálního satanského obřadu přímo před jejíma očima. Za strašlivý zločin byl na základě Libbyina svědectví odsouzen na doživotí její bratr Ben. O 30 let později se na Libby se obrátí tajný spolek s názvem Kill Club, který prošetřuje známé zločiny. Nutí ji přezkoumat události oné noci a znovu otevřít kapitolu života, ke které se již nikdy nechtěla vracet. Na povrch vyplouvají skutečnosti, které vnášejí trhliny do jejího tehdejšího svědectví. Libby začíná pochybovat o pravdivosti věcí, které jako dítě viděla. Znovu otevírá hluboko pohřbené vzpomínky na tragickou minulost. (Bioscop)
(více)Recenze (266)
Céčková kriminálka s televíznym vizuálom (flashbacky spred 30 rokov vyzerajú ako súčasnosť), mizerným scenárom (tentokrát je to vinou samotnou Gillian Flynn, keďže príbeh sa pomerne verne drží predlohy) a s áčkovým castingom, ktorý tu ale nič nepredvádza (obzvlášť Charlize Theron je sklamanie). Taký drahší Odložený prípad. ()
Poznáte tie áčkové filmy, ktoré sa napriek top hereckej hviezde nedostanú do našich kín a skončia na DVD/Blu-ray… Dark Places je z tých, ktorým sa to stáva zaslúžene, akurát že zrovna jemu sa to nestalo. Televízne vyzerajúca dráma o niekdajšej rodinnej tragédii, ktorá vôbec nepracuje s napätím ani atmosférou prostredia, a iba za sebou ukladá dialógové scény, odkrývajúce neoriginálny a nezaujímavý príbeh. Aspoň teda nezaujímavý na americku žánrovku s Charlize Theron. Tá hrá opäť výborne, ale producentské remeslo by mala prenechať iným. Dobrá knižná predloha nie je všetko, dôležitý je režisér, ktorý dá príbehu charakter, náladu, vizuál. ()
Hodnoceny ve světle Zmizelé, která byla již v knižní podobě žánrem i tónem trochu jinde, jsou Temné kouty totálním fiaskem. O zklamání nicméně jde i při odhlédnutí od jména a pověsti autorky (která tentokrát nenapsala scénář, pouze dala režisérovi své posvěcení, cokoli je tím míněno). Nadbytek vypravěčů „dramaturgicky“ ubližoval již předloze, kde ovšem sloužil k vytvoření komplexního, zcela nenostalgického portrétu rurální Ameriky 80. let (amorálnost a násilí v ní bylo možné chápat nejen jako únik před chudobou, ale i jako metaforu zániku tamějšího farmářského způsobu života). Čtyři sta stran textu však není totéž co 100 minut filmu. Filmové Temné kouty jsou uspěchané, roztěkané, bez atmosféry a bez napětí. Otevření filmu vraždou sice slibuje detektivku, na jejímž konci dojde k odhalení vraha, ale vyšetřování probíhá příliš předvídatelně a jednotvárně, aby podněcovalo naši zvědavost a dávalo nám prostor k vlastnímu zapojení se do pátrání. Četné flashbacky málokdy doplňují detektivní linii, nevyvolávají ani nezodpovídají otázky ohledně identity vraha a s předstihem sdělují, co se Libby dozví od dalšího svědka, kterého navštíví. Zkrátka jsou redundantní. Sběr a vyhodnocování informací musely ustoupit před charakterovou proměnou Libby, měnící se z ženy pasivní, která založila svou „kariéru“ na přidělené nálepce oběti, v ženu aktivní, jednající víceméně bez pomoci mužů (v knize je Lyle ještě víc na obtíž). Jakkoli působivě (a přitom s mírou) tuto proměnu Charlize Theron zahrála, kvůli neustálým skokům v čase s Libby nestrávíme dost času, abychom do jejího vnitřního světa pronikli tak důkladně jako v knize, která mnohem více a lépe pracuje s hrdinčiným cynickým komentářem. Těkání mezi empatickou charakterovou studií a odtažitým krimithrillerem způsobuje, že film nefunguje ani na jedné žánrové úrovni. Stejně nekoncepční (resp. s koncepcí režiséra nesladěná) je práce Greengrassova kameramana Barryho Ackroyda, který sice správným svícením a ztlumenými barvami dokáže zvýraznit pochmurnost zápletky, ale syrově dokumentaristický styl (rozstřesená ruční kamera, zoomování) uplatňuje i ve scénách, kde by bylo žádoucí zklidnění a kde upozorňování na skutečnost, že kameru někdo drží v ruce a spontánně reaguje na probíhající dění, jen odvádí pozornost od dialogů. Podobné pochyby vyvolává práce s barvou ve vztahu k různým flashbackům. Zatímco zrnitý černobílý obraz nachází své opodstatnění u vzpomínek na vraždu, které tak připomínají poloamatérský osmdesátkový horor z hodně jeté VHSky, proč jsou černobíle (nikoli již zrnitě) natočeny i vzpomínky jiných postav, případně vzpomínky tvářící se jako objektivní, a na druhé straně nikoli retrospektivy vázané na hledisko Patty a Bena? Jestliže režisér z mnohdy jízlivé a brutální předlohy udělal uměřené, lehce sentimentální psychologické drama, kameraman ji pochopil jako variaci na Capoteho přelomový reportážní román Chladnokrevně. Divák pak nejlépe udělá, když namísto návštěvy kina sáhne po knize. 55% ()
Z počátku se poměrně v rychlým časovým sledu střídala dvě pásma, takže jsem potřeboval chvilku na orientaci a seznámení se s postavama jak v čase současném, tak ve flashbackové části. Naštěstí postav není tolik a nový příchází postupem času, takže orientace v příběhu je mnohem lepší a rychlejší než třeba v pařížském metru. Hodně dlouhou dobu se film soustředí na odkrývání nových skutečností jednoho brutálního zločinu. Vše sleduješ s pozice Libby a do odkrývání filmařských karet jsou zapojený i vzájemné vztahy hlavních postav a šikovně si s tebou filmaři hrají na cestu z thrilleru do psycholgie a zase zpět. Za nejemotivnější část filmu označuji jednoznačně závěr, který mě těžce rozcuchal. Svůj podíl na kvalitním filmovým zážitku mají i luxusní herecký výkony ústředního tandemu Chloë/Chlarlize. Pokud v Chloë budeš hledat roztomilou holčičku, tak bych spíš doporuči jehlu v kupce sena, tam ta šance na nález je rozhodně vyšší a Charlize ? Už po druhý mně tento rok dokázala jak talentovaná je to herečka, ona není nijak výrázná v gestech nebo fyzckým herectví, ale prostě tě uhrane a každou scénu ji sežereš. Nejradši bych přenechal rozhodování zda čtyři či pět vyznavači bydlení v sudu, jistému panu Díogenésovi, ale čas nevrátíš, tak si musím poradit sám. ()
Celou dobu jsem si říkal, že bych si to mnohem radši přečetl, protože jako film je to dost nuda. Hlavně proto, že Libby je v podstatě kráva a že mi víceméně bylo úplně jedno, co se jí před třiceti lety stalo. Herci jsou bez výjimky skvělí, ale když je to celé neskutečně utahané, dlouhé a chladné, tak to stačit nemůže. Paquet-Brenner nezvládne budovat napětí, i když tu jsou evidentně momenty, kdy by to šlo a kdy to v knížce nejspíš fungovalo (scény s otcem), ale od půlky jsem víceméně jen čekal, až to skončí, abych viděl, jestli je tam nějaká zásadní pointa, po které ta předchozí hodina nudy bude vypadat geniálně. Žádné jsem si nevšiml. . ()
Kdyby režisér správně ponurou kriminálku nevyprávěl tak strašně těžkopádně, byl bych vysloveně nadšen. I přesto tady Charlize Theron opět předvádí poctivý výkon ženy s osudem šneka na štěrkové cestě a musím říct, že kvůli ní jsem celý film dokoukal až do konce. Postupné rozplétání zápletky nakonec způsobilo samotné nadšení ze závěru, který perfektně zlomil celý, temnotou nasáklý, příběh. ()
║Rozpočet $-miliónov║Tržby USA $208,588║Tržby Celosvetovo $3,364,780▐ Tržby za predaj Blu-ray v USA $127,208 //počet predaných kusov 8,660║ Tržby za predaj DVD v USA $346,504 //počet predaných kusov 29,540║ dohromady ničím zvláštny thriller, ktorý pláva len v priemernosti a čakanie na nejaké väčšie šokujúce odhalenie sa nakoniec nekoná /55%/ ()
„VYHÝBÁM SE TĚMHLE VZPOMÍNKÁM. OZNAČILA JSEM SI JE V HLAVĚ, JAKO BY BYLY NĚČÍM NEBEZPEČNÝM. MÝM TEMNÝM KOUTEM.“ /// Dvě časový roviny, mající společnej jmenovatel – TU NOC. Hledání souvislostí, který vedli k vyvraždění skoro celý rodiny. Skládanka chce vypadat ponuře, takže sází na atmosféru monotónního tempa, se spoustou podezřelejch, což celkem vychází. Na drsnosti nabírá až v závěru. Nejsem z filmu zklamanej. Jen mám pocit, že oproti knize jde o psychologickej odvárek, kterej by i mě mohl přinutit si ji přečíst. /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Stejnojmennou knihu, kterou v roce 2009 napsala Gillian Schieber Flynn, jsem nečetl. 2.) Parchant poslouchá heavy metal. Mám se začít bát? 3.) Thx za titule „honzavohralik“. /// PŘÍBĚH **** HUMOR ne AKCE ne NAPĚTÍ * ()
Televizní kriminálka s nesympatickou hlavní postavou. ()
Jak já jen napíšu o tom, jaké jsem měla pocity a jak na mě Temné kouty zapůsobily? Jak se říká na jednom místě ve filmu o něčem jiném, tak já bych to aplikovala právě na ty pocity. " Nic ohromného, nic úžasného", ovšem kromě Charlize Theron. Ano, přesně tak to je. Ona působila nejen veskrze fantasticky svým krásným zjevem, ale táhla v podstatě celý film sama. Prolínání časových rovin mě chvílemi rušilo, než jsem se přizpůsobila a nějaký ten jiný temný kouteček bych našla ve scénáři, ale jinak atmosféra byla ponurá, smutná a vlezla až ke mně do obýváku. Za Charlize jdu určitě nahoru. ()
"Zabil tvoji maminku a sestry Ben?" Malá vystrašená Libby odpověděla kladně a každý trošku zkušenější filmový divák ví, že kdyby to byla křišťálově čistá pravda, tak by se o tom žádný film netočil. Já tedy obvykle nemám nic proti tomu, aby se pátralo po tom, jak to ve skutečnosti bylo, ale tentokrát mě to moc nebavilo. Takže mi ve výsledku bylo jedno, jestli je vrahem Ben, Libby, Diondra, zahradník nebo kdokoli jiný a tak to asi nemělo být. ()
V Temných kútoch je cítiť kvalitnú knižnú predlohu, aj preto zamrzí, že film pôsobí len ako rutinná dvojepizóda Odložených prípadov. Dojem áčkového projektu navodzujú iba herci a do istej miery aj kamera Barryho Ackroyda, ale skratkovitý scenár a nevzrušivá réžia ho naopak posúvajú na úroveň neurážajúcej a zabudnuteľnej kriminálky. Škoda. ()
Když jsem slyšel název filmu, měl jsem za to, že se jedná o další rumunský akčňák Cage, při kterém si špatně smyl barvu na vlasy a ejhle, ona to detektivka z klávesnice autorky Gone Girl. Bez režiséra, který by z toho vymáčkl něco víc, bez napětí, bez sebeurčujícího stylu. S androgynní C.Theron, špatným timingem i konceptem flashbacků a rozuzlením, jehož podstata v hloupých rozhodnutích a shodách okolností by uprostřed kansaských lánů zamotala hlavu i Capotemu. Snadno zapomenutelný žánrový standard.. ()
Pointa tohto filmu mala byť podľa mňa niekde úplne inde a ani samotní tvorcovia zdá sa nevedeli, ktorou cestou sa vybrať. Veľmi nezvládnuté, nemá to atmosféru, herci hrali prvoplánovo len to, čo bolo napísané na papieri. 55%. ()
Zmizelou stejné autorky Gillian Flynn nechejme stranou. Ano, uznávám, je to (na plátně) trochu jiná liga. Sedmiletá Libby byla zmatená, byla vyděšená. Po masakru, při kterém naposledy vydechly její dvě starší sestry a matka, ukázala na bratra Bena. Jeho obhajoba se s ohledem na jeho aktuální lhostejnost a zhrzenost bortila jako domeček z karet, na desítky let se tak jeho nejbližší přítelkyní stala vězeňská cela. I Libby je uvězněná, jen docela jinak. Vzpomínky nejsou až tak hluboko pohřbené, rány zdaleka nezhojené, navíc jí proflákaný život (nálepku oběti zpeněžila dokonale) donutí přidat něco do už léta nuzného rozpočtu. A jak je patrné od začátku, asi se před téměř třiceti lety stalo všechno trochu jinak. Temné kouty nejsou klasická detektivka, předkládá se nám spíš psychologické drama. Škoda nicméně, že tu máme od každého trochu. Potenciál přitom byl. Ani s podivnou skupinou samozvaných detektivů se tu moc nepracuje. Postav se objevuje a zase mizí hodně. Přehled jsem ale měl; to, že Flynn nenapsala také scénář, je nicméně cítit. Do 100 minut se toho příliš nevejde, navíc David Fincher je jenom jeden. Takže leccos působí roztěkaně, uspěchaně a divák se jen málokdy může zapojit do pátrání po tom, jak to vlastně tehdy bylo. Tvůrci střídají dvě časové roviny (první současná se soustředěnou Theron, druhá, kterak se jedna rodina snaží udržet nad vodou), lákají obě zhruba stejně. Věčně nabroušená Charlize Theron je znovu bezchybná, škoda, že je její sobecká postava vlastně hlavně právě sobecká (paradoxní je, že samotná herečka také vyrostla na farmě mezi zvířaty a že její matka v sebeobraně smrtelně postřelila jejího otce). Závěr překvapí, stejně jako překvapí jeho až „absurdnost“, když se na to podíváme skutečně nezaslepenou optikou. Do vnitřního světa postav nepronikneme zdaleka tolik, jak bychom mohli. Očividně (dle názorů mnohých, sám jsem knihu nečetl) si čtenáři pošmákli víc. Troufám si tvrdit, že za lecčím stojí režisér Gilles Paquet-Brenner, který je odtažitý a nevyužil cynismus a vnitřní boj několika postav. I přes tuhle všechnu kritiku mi nicméně výsledek sedl. Nejsou to zdaleka hvězdné čtyři hvězdy, ale nakonec mi tak nějak pasují víc. ()
Psychologicky osekané až na kost aneb nečtenáři absolutně netuší... Pasáže, které v knize - lepší než Zmizelá! - posílaly do kolen a nutily k nekontrolovatelnému chvění, jsou v lehce nadprůměrném snímku buďto jen okrajově zmíněny, anebo prostě trestuhodně nevyužity. Bez hlubších emocí, pocitově odtažité a natočené jakoby jen tak mimochodem. Vlastně jsem se během promítání nemohl zbavit pocitů, jak zmatečně a narychlo spíchnuté asi musí pro předlohou nepolíbené diváky v sále působit veškeré kruciální scény, a to včetně mrazivého finále. Jako jo, Hollywoode, šlo to lépe. Šlo to rozhodně lépe! Jádro pudla? Měl to být spíše chladnokrevný R-kový thriller s přesahem, nikoli přístupný klon temných severských kriminálek. Čtenáři si to holt hádám užijí méně, no. ()
Iba krôčik od prúseru alebo akoby dopadol napr. Gone baby gone keby ho režíroval napr. Jarmush. Téma, herci aj druhý plán filmu sú super. Ale je to tak ale tak strašne nezáživne napísané a hlavne zrežírované, že jediná emóciu ktorú ten film vydojí je ľútosť nad úplne zničeným potenciálom na fantastický film. Stále sa neviem rozhodnúť či je to veľmi zlý film alebo alebo veľmi dobrý art. 4/10 ()
Tak bohužel žádnej extra příběh se tu nekonal. Hvězdy jako Theron nebo Moretz mohly natočit něco lepšího, než jen tenhle nevyčnívající film. Nezaujalo mě to, prostě to postrádalo nějakou větší hloubku. ()
Vůbec se mi netrefilo do chuti, ale po druhém shlédnutí bavilo. Velmi temný krimithriller. ()
Vážně by mě moc zajímalo, co tak důležitého měla na práci madam Atmosféra, že si neudělala čas přijít do Temných koutů. Někdo vyvraždí rodinu včetně malých dětí a mě to objede větším obloukem než Jižní spojka centrum Prahy? Co je mi platná vydařená Charlize, když v ději se tu skáče jak z Vyšehradu, tipnout si správného vrahouna by nedokázal ani Copperfield, nic nepodpoří ani muzika a režijní ruka se Brennerovi třese víc než jak by se měl třást divák před tím, jak to všechno dopadne...? Buď si někdo přečetl jen obal knížky a řekl si, že to stačí anebo ten někdo přeskočil několik stránek slepených po předčasné onanii nad tím, že Temné kouty budou stejné bingo jako Zmizelá. ()
Reklama