Režie:
Arnaud des PallièresKamera:
Jeanne LapoirieHudba:
Martin WheelerHrají:
Mads Mikkelsen, Mélusine Mayance, Delphine Chuillot, David Kross, Bruno Ganz, Denis Lavant, Roxane Duran, Sergi López, Amira Casar, Stefano Cassetti (více)VOD (1)
Obsahy(1)
16. století. Michael Kohihaas, obchodník s koňmi, vede šťastný rodinný život. Když tento bezúhonný muž na vlastní kůži okusí nespravedlnost, dá dohromady armádu, aby očistil své jméno a znovu nastolil pořádek. V 16. století pomalu končí feudalismus a Evropa se ocitá na pomyslně tenké hranici mezi starým a novým světem. Vážený obchodník s koňmi Michael Kohihaas je milující otec a mírumilovný občan. Alespoň do té doby, než na vlastní kůži okusí bezpráví bohatého lorda, který ho okrade o koně, čímž odstartuje řetězec nezvratných událostí. Kohihaas přišel o živobytí a víru v právo, a tak se rozhodne vzít spravedlnost do vlastních rukou. (Cinemax)
(více)Recenze (134)
Tak tenhle film mě dokázal dokonale vtáhnout, asi po půl hodině jsem zjistila, že od samého začátku skoro nedýchám a tak to pokračovalo s mírnými přestávkami až do konce. A to se nejedná o nijak zvlášť dramtický a napínavý scénář, už po přečtení anotace člověk ví, jak tohle asi dopadne. Ale je to ta hustá syrová atmosféra, geniální naturalistický zvuk, úžasná, dost temná hudba. Dlouhatánsky nekonečné záběry kamery ( které já mám tak ráda ) chvílemi připomínající Refnovy filmy. A neskutečně skvělý Mads - kdy tenhle jeho výkon určitě patří k jednomu z jeho nejlepších. Ale bohužel tady došlo trošku k vítězství úžasné formy nad ne až tak propracovaným obsahem, kdy se příběh odvíjí v podivných skocích a zasloužil by si trochu větší kontinuitu. Takže je to pět hvězdičk s přimouřeným okem. ()
Braveheart pre náročnejších. Spleť existenciálnych úvah, ktorými prechádza hlavná postava, pripomína shakespearovskú drámu, akurát zasadenú do na oko jednoduchého príbehu o pomste. Hrdosť, krivda, hnev, morálne zásady, (ne)spravodlivosť doby. Svojsky a zaujímavo zostrihané, vynechávajúce riadky v dejovom posune, spoliehajúce na divákovu spluúčasť. Pútavé i obrazovo a zvukovo, hutnú atmosféru ťažiace z minimalizmu (hlučný vietor je tu dôležitejší než emocionálne pasáže hudby, ktorých je minimum). Ako inak, bravúrny Mikkelsen. ()
Kdo čeká Statečného kardiaka či snad Roba Madse, bude zklamán. Kdo čeká televizní inscenaci o tom, jak jede Kolhás s koňmi na trh, u celnice se to kapku zvrhne, až se z toho Michal musí projet asi tak s šesti tlustými strejci na koni tam a zase zpátky, prolnutou důkladnými, dvacetiminutovými studiemi korun stromů, běžících holčiček a sáhodlouze hloubajících sedláků, bude tu zmateně drmolit cosi o syrové realitě středověku. Ovšem to, co proběhlo v závěru čumícímu Mikkelsenovi xichtem, to byla pětiminutová óda na dokonalou emoční mimiku, až jsem z toho padl na prdel a s hlubokým smeknutím z toho nádherné dvě vytlačím! ()
Zlatá Palma - výběr ()
Asi jsme to u historických filmů poznali všichni, ty kvalitní jsou schopný nás dostat. Emotivní proslovy, statečné souboje, glorifikující hudba, vznešené myšlenky, jo to je dobrý, hodně dobrý, to jo, ale vždycky tam zůstalo jedno podstatný ALE, vždy jsem věděl, že jsem jen divák, možná nadšený, ale pořád "jen" divák.....no, tak tady drazí moji spoluobčané, tady je to úplně jiná liga. Tady si totiž zažijete na vlastní kůži jeden příběh ze 16.století. Nečekejte milionové bitevní komparzy a strhující proslovy o cti a svobodě, tohle je ta nejpoctivější evropa jaká jen mohla být, všechno tak reálný, přirozený, syrový a přitom tak nádherný, čistý, prostý a emotivní a k výkonu hlavního představitele mám jen čtyři slova..... klaním se, pane Mikkelsen. ()
Michal Kohlhaas je naprosto úžasné a poctivé drama ze 16. století. Vypráví příběh pomsty, která nezůstane bez následků. Co už je na filmu složitější, tak forma vyprávění, která je decentně syrová. Syrová, často nemluvná a vypovídající o té době. Celkově mně přijde, že se režisér snažil přiblížit tomu 16. století. Postavy tu zbytečně nemluví, spíše jednají. Zároveň je tu ale Mads Mikkelsen, kterej by nemohl být charismatičtější. Tak charismatickou postavu snad dokonce potkáte jednou do roka. Na něj se jenom podíváte a cítíte jak se o ty jeho ošlehané tváře otírá jeden průvan za druhým. Ono na těch mýtinách, kde se film často odehrává, by snad zestárnul každej. Nicméně minimalismus filmu si buď zamilujete a nebo se Vám nudou zprotiví. U mě to vyšlo, pač se mně moc líbil. Film plynul, nikam nepospíchal, ale za tu dobu dokázal vytvořit celou kopu filozofických otázek nejenom o bohu, ale také o společnosti, což není od věci. Uživatel Salahadin třeba bohužel ve filmu nenašel ani jedno, tudíž je dokázáno, že tenhle film není pro každého. Pakliže ale půjdete na notu minimalismu, závěr Vás oddělá. Je to vlastně jeden z mála okamžiků, kde naprosto perfektně hraje stejně tak minimalistická muzika a hlavně je to vyvrcholení, které ukáže Madse ve světle totálního hereckého výkonu a Vy během posledních pěti minut budete těžko lapat po dechu. Minimálně takhle film zapůsobil na mě. ()
║Rozpočet $-miliónov║Tržby USA $3,313║Tržby Celosvetovo $812,000▐ taký komornejší historický film, kde je na škodu hlavne to príšerne pomalé tempo /50%/ ()
Ryze evropský umělecky laděný historický film zpracovávající již poněkolikáté klasický německý příběh sedlácké rebelie, která je ovšem pro potřeby koprodukčního snímku transponována do středověké Francie. Není úplně jisté, zda má Kohlhaasův příběh skutečně historický rozměr, anebo je spíš ahistorický, tedy jakási univerzální evropská historka s rozměry legendy o rebelovi, který se vzbouřil proti vrchnosti, každopádně pojetí tvůrců tohoto filmu se jednoznačně přiklání na stranu legendy. Popis života hrdiny/světce na základě obecných motivů, které byly univerzálně platné, motiv bezpráví a následné pomsty, příběh srozumitelný napříč kontinentem. Život konkrétního hrdiny tak je do velké míry zastřen a vlastně není vůbec důležité, jestli Kohihaas skutečně žil či nežil. Zajímavá je určitá nejednoznačnost, divák zůstává mnohdy na pochybách a sled scén mnohé spíše zatajuje, než ozřejmuje, což osobně hodnotím jako velký klad snímku. Stejně jako důraz položený ne na samotný příběh, ale na sílu jednotlivých obrazů, na atmosféru, náladu, zvuky...připomnělo mi to mnohé naše tak silné historické filmy 60. let. Nebo Bergmanův Pramen panny. Max von Sydow i Mads Mikkelsen oba opravdu mistrně dávají prostor psychice a motivaci člověka mstícího se z absolutní bolesti... Michael Kohlhaas je snímek monotónně melancholický, což ne každému může sedět, jeho pozvolné plynutí ocení především vnímavý divák hledající v dnes v trochu jednostranně se vyvíjejícím žánru vážný umělecký film... ()
,,DOŽADUJI SE NÁHRADY ŠKODY, KTEROU JSEM UTRPĚL …“ /// Středověká realita v reálu. To tempo není bůhvíjaký. Tak nějak si to plyne, ale Michael Kohlhaas má moje sympatie (bodejť! Přelez, přeskoč, ale nepodlez!). Ta jeho představa spravedlnosti… už jen aby ten příběh nabral to tempo… Místy mám dojem, jako bych čučel na Barbara. Proč ne, líbil se mi ten drsnej styl, ty hory … tož i tohle je z takovýho toho náročnějšího soudku. Vobčas jim trvá, než se vyžvejknou a (bohužel) všechna hrdost, zloba a spravedlnost jsou zamlžený oparem nudy. Jako když natáhnete kratší údernej příběh. /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Stejnojmennou novelu, kterou v roce 1811 napsal Bernd Heinrich Wilhelm von Kleist, jsem nečetl. 2.) Království za koně – to mě nepřekvapí. Ale 2 životy... 3.) Thx za titule ,,retkvi“ a ,,jirkazuza“. /// PŘÍBĚH *** HUMOR ne AKCE * NAPĚTÍ * ()
Já tam byla a v tom je síla tohoto historického dramatu, že mě okamžitě vtáhlo do šestnáctého století, ani jsem okem nemrkla. Já slyšela bzukot much, ržání a dusot koní, každý vzdech, vichr, zkrátka tak vymazlená zvukařina včetně úžasného hudebního doprovodu mě dostala do kolen a byly momenty, kdy jsem doslova tajila dech. Mads hrál tak skvostně, až jsem měla husinu po těle a za sebe můžu říct, že to byl snad jeden z jeho nejlepších výkonů poslední doby, kde byla snad jedinou černou tečkou trochu slabší příběhová linie. Nechtějte znát moje pocity, protože v tomhle případě to prostě nejde, to si musí každý vyzkoušet sám na sobě. Emotivní, atmosféricky temná lahůdka do posledního puntíku a že je Michael Kohlhaas u recenzentů poměrně v nelibosti mě vůbec nezajímá. ()
Poctivá historická dráma, ktorá svojou jednoduchosťou pripomína nemeckú televíznu tvorbu, surovosťou atmosféru severskej minematografie a je zabalená do vľúdneho francúzskeho jazyka. Francúzske filmy zameriavajúce sa na historické fakty majú tendenciu honosných kulís, bohatých kostýmov a zvyknú využívať krásne farebné filtre, aby zvýraznili romantickosť a dobrodružnosť. Toto je však úplný opak, romantiku a heroizmus nájdete len v niektorých scénach, dej je pomalý a divácky neatraktívny, pokiaľ sa nezžijete s postavami hneď na začiatku, tak len ťažko si k nim budete hľadať cestu po zvyšok filmu. Mikkelsen ale nadmieru zžitý s postavou a aj ostatní ochotnícki herci mi skvelo sekundovali. Takže za technickú stránku, artové cítenie kameramana, či kostymérov by som dal aj päť hviezdičiek, ale výrazne pozitívny celkový dojem to na mne nezanechalo. 55%. ()
Spočiatku som mal pocit, že sledujem nepriznaný remake filmu Jack Bull, čo ma teda dosť nepríjemne prekvapilo, keďže dej je takmer úplne totožný, podobne aj charaktery postáv, len sa samozrejme odohráva v inom období a prostredí, ale našťastie po tej úvodnej polhodine už vidno, že prístup tvorcov k tejto zápletke je úplne iný. O nejakej väčšej dynamike sa tu moc hovoriť nedá, tempo je skôr pomalšie, ale mne to sadlo. V rámci deja ma zaujal tento neobvyklý štýl, pri ktorom udalosti, ktoré pôsobia zásadne väčšinou ani nie sú priamo zobrazené, ale skôr sa len načrtnú a väčší priestor majú skôr tie pasívnejšie situácie, čo na prvý pohľad síce nepôsobí práve najlepšie, ale zvládnuté je to dobre a v priebehu som s tým nemal ani najmenší problém a podobne, že na rozdiel od komerčnejšej produkcie tu chýba komplexnejší pohľad zo všetkých strán na danú situáciu, ale takmer neustále sa venuje len hlavnému hrdinovi a zvyšné strany dostanú priestor len, keď sú s ním v priamej, prevažne dialógovej konfrontácii. Veľkým kladom je očakávane aj Mads Mikkelsen v hlavnej úlohe, ktorý tradične podáva prvotriedny výkon, po celý čas to ťahá s najväčšou ľahkosťou a získal si ma aj charakter jeho postavy, keďže aj v tomto období sa snaží čo najviac uprednostňovať právny systém, pred jednoduchším násilným, ako je to vo filmoch z tohto obdobia zvykom, aj keď na nejakú akciu očakávane dôjde aj tu. A chválim aj réžiu, veľmi peknú vizuálnu stránku, na čom má veľký podiel aj krásne prírodné prostredie a výbornú atmosféru. A tak som možno čakal niečo trochu iné, tradičnejšie, ale to mi vôbec neprekáža, až na ten úvod, ktorý je ale len výhradne subjektívny kvôli mojej nevedomosti, pričom pri druhom pozretí by tento zápor zmizol úplne sa mi to páčilo po celý čas. 73% ()
Nejednoznačné, realistické, vyprávěné spíše skrz samostatně stojící obrazy než propojený příběh, ve kterém každá následující scéna navazuje na tu předchozí. Očekávala jsem větší emocionální rezonanci, nicméně za Lavantova výborného Martina Luthera a Mikkelsenův pohled v závěru musím přihodit hvězdičku navíc. ()
“Všemohúci” vyjadril svoj názor, že je tento snímok ako “Statočne srdce”, akurát že pre náročnejšieho diváka. Po 40 minútach som to musel vypnúť, lebo jedine slovo, ktoré ma počas sledovania tohto snímku napadlo, bolo “pičovina”. A ešte k tomu aj kurevsky nudná. ()
Spravedlnost je hořká ve snímku, který vás donutí dívat se každé dvě minuty na hodinky. Miluji nikam nespěchající artové pecky a historická dramata obzvláště, tohle ale byla ničím nezajímavá (až na hudbu a Madse), odtažitá dobová nuda. ()
Film možná až moc temný a dlouhý, jako středověk sám. Moje první návštěva velmi příjemného Kina 35 francouzského institutu s nejpůvabnější ženou - promítačem (asi jedinou, co jsem zatím viděl). Syrový příběh, dobová hudba a Mads Mikkelsen jsou nejkvalitnější ingredience tohoto výborného historického filmu. Dodátek: francouzský institut asi kvůli Madsi Mikkelsenovi použil české titulky s skandinavskými prvky jako je prostřelené očko (Ø), možná i ukrajinskými - přehlasované i (Ï) atd. ()
Mikkelsena mám rád. Je to pan herec a u filmů s ním jen člověk těžko šlápne vedle.. no i když.... naposled jsem úpěl u amerického spektáklu remake to slavného Souboje Titánů, kam produkce narvala současné hvězdy a kde nechyběl ani Mads. On se podle mně ale spíše hodí pro komorní role, jemu šité na míru, kde on je hlavním hrdinou. Proto když mi kamarád Indy (až to budeš číst - tak zdravím!) tenhle film už před časem doporučoval, těšil jsem se... Jenže. Tohle drama z období severské renesance (datově) i když tady to byl ještě spíš pozdní středověk se vleklo jak zchromlá mula... Na namakaného dumajícího Mikkelsena se sice dobře koukalo i na severskou krajinu, ale když to máte před očima 2 hodiny, žačnete mít té ostřice a mlh už rozostřeno a zamlženo s náběhem na dřímotu... Film má dle mého názoru jen takové 3 významnější momenty, přičemž v závěru graduje, ale i to finále je takové pomalé a mdlé... Jedná se opravdu spíše o umělecký film s důrazem na kameru než na děj a nějaké větší akce k čemuž příběh i samo období děje vybízí.... Mne osobně mrzelo, že kromě dvou oprýskaných stavení (opravdu i v tom šestnáctém lidé bydleli ve zříceninách a neudržovaných sídlech tak jak je známe dnes jako památky? jistě, že ne) se prakticky vše odehrává někde na louce a jednou v lese... Nerad tak částečně musím dát za pravdu verbalovi v jeho komentu. Příběh je jednoduchý. Obchodník je při průjezdu jednou cestou zadržen lidmi místního hraběte a požádán o povolení k průjezdu (které vrchnost samozřejmě zpoplatňuje). On jej nemá a tak musí na místě zástavou nechat dva krásné koně ze skupinky krásných šlechtěných zvířat určených k prodeji na trh. Nechá s nimi i svého pomocníka a vydá se do města. Po návratu z města, kde zjistil, že žádné povolení nepotřeboval - koně najde zubožené, sedřené těžkou prací v lese a sluhu potrhaného od hraběcích psů. Hraběcí čeládka tvrdí, že sluha utekl a koně si v lese vydělávali na ustájení. Nevěří tomu a začne se tedy se šlechticem soudit. Chce jen koně vrátit zdravé a finančně odškodnit sluhu za jizvy po celém těle. Místní pán má ale u soudu bratrance a soud tedy podjatě a logicky straní šlechtě než nějakému koňákovi byť poctivému. Poté co dojde v jeho rodině díky tomuto incidentu k tragédii - bohabojný obchodník vezme zákon do svých rukou a snaží se domoci práva silou. Ačkoliv mu byla spáchána jasná křivda, z hlediska víry má problém s tím co činí, což mu nijak neulehčuje jeho konání. Jak známe z různých dob a různých zemí, málokdy se stalo, že by chudák byť by mu byla spáchána jakákoliv křivda dosáhl silou u panovníka práva... To už musel mít sakra armádu a pak mu byl panovník co by jej omilostnil šumák. často také skočil na lep slibu, že když složí zbraně, případ bude po právu vyšetřen... V souhrnu však dotyčný vždycky skončil velmi špatně a to i s rodinou a včetně těch co jej následovali... Tohle je tak trochu jiný film z konce středověku. Jeho příběh je vyprávěn zvolna, pomocí obrazů. je to příběh o jednotlivci, který se pokusil domoci práva a je to příběh aktuální. I my musíme dnes vážit, zda než jít do nějakého sporu není lepší spolknout křivdu jako hořkou pilulku. Protože pravda a právo někdy přeci jen zvítězí, ale za strašnou cenu. Přesto nepřestanu obdivovat všechny ty, kteří se za pravdu a právo i přes všechna rizika prali, perou a budou prát. Tři šípy do kuše. * * * () (méně) (více)
Vůbec nechápu, jak tenkrát všichni věděli co mají dělat, když si skoro nic neřekli. Nechápu ani, že to pak někdo dokázal sestříhat dokupy, když půlka záběru byla tak tmavých, že jinde než v kině ten film prostě neuvidíš. Za to ale chápu, že jsem viděl něco, co mi žádný mulťák nedá. Syrová a drsná historie, která nemá nic z toho, na co jsme zvyklí. O to blíž pravdě to bude. ()
Mám rád tento žáner, mám rád Mikkelsena, ale toto mi prišlo divne zostrihané a hlavne neuveriteľne pomalé. Škoda, pretože príbehom ma to bavilo. 60% - 3* ()
Nebudem zdržovať a poviem to na rovinu - Michael Kohlhaas ma sklamal, a to tak, že ho radím medzi najslabšie filmy s nálepkou 2013, ktoré som doteraz videl. Arnaud des Pallières na to ide od lesa, neopozerane, surovo a chladne európsky, ale je to na jedno brdo, keď sa celý film neskutočne vlečie, scenár a dialógy sú hrôzostrašne pomalé a ťažkopádne, herci, s výnimkou Madsa a Lavanta nevýrazný (dokonca aj Bruno Ganz) a celé to pôsobí akosi nedomyslene. Plus som objavil nový žáner - európsky historický pseudointelektuálny nudopis, do ktorého si ešte Arnaud cpe podivné scény bez zmyslu a tvári sa ako skrytý skvost. Aleluja, netuším, o čo sa týmto filmom pokúšal, ale mňa to nedostalo. Po pravde som film nevedel dopozerať skoro 4 hodiny a stihol som popri ňom práce okolo bytu, navariť obed pre celú rodinu a vymyslieť nový slogan pre našu hokejovú reprezentáciu. Viac v recenzii. ()
Reklama