Obsahy(1)
Umělecky laděný "dokument z cest" a současně osobitou meditaci nad životem všech obyvatel naší planety natočil kameraman, scenárista a režisér Ron Fricke, který se podílel také na vzniku slavného dokumentárního snímku Koyaanisqatsi. Stejně jako jeho tvůrce Godfrey Reggio, vybral si i Fricke pro název svého filmu slovo z jazyka přírodního národa: baraka znamená v nářečí kmene štěstí, vůni, dech, ale i "esenci života, z níž pramení evoluční vývoj". Filmové záběry zachycují tvář Země v její neobyčejné různorodosti. Po počátečních scénách opic u horských pramenů, přes náboženské obřady, lidské konání i nedotčenou přírodu v různých koutech světa. Jaksi mimochodem se vedle sebe objevují starobylé chrámy v Kambodži, jihoameričtí indiáni, zatmění Slunce, činná sopka, skalní útvary v Utahu, australští domorodci, mračna valící se přes pohoří, rituální omývání Indů na břehu Gangy i spalování mrtvých, zvyky a slavnostní tance Masajů v Africe, ptačí hejna v letu nad jezery, leguáni na Galapágách, mořský příboj. Ve velkolepém příběhu obrazů vystupují i egyptské pyramidy a nacistické koncentrační tábory v Polsku. Nakonec přichází kriticky laděný pohled na zautomatizovanou západní civilizaci: anonymní "řeka" aut a lidí na amerických ulicích a v japonském metru je srovnávána s pohybem a tříděním kuřat na dopravních pásech v drůbežárně. Výtvarně dokonalému obrazu pomáhá spoluvytvářet atmosféru hudba, na níž se podíleli Brendan Perry, Michael Stearns a Lisa Gerrardová. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (274)
Někdy je jeden záběr více než 1000 slov. Dokument nás bere bez jediného slova letem světem po celé planetce Zemi. Záběry jsou sktečně překrásné. Máme možnost vidět krásné přírodní scenérie, či nejrozmanitější kultury. Dostaneme ovšem možnost vidět svět i z té druhé stránky. Velmi silnou stránkou dokumentu je i podmanivá hudba, která doprovází každý záběr. Prostě je dokument netradiční a zajímavý zároveň. Nebudu ovšem přehánět. Krásné 3*. ()
Fascinující dokumentární podívaná, zpracovaná v melancholickém, až lehce surrealistickém podtextu. Dokument, ve kterém neuslyšíte ani jedno lidské slůvko a přesto budete po zhlédnutí nabití novými informacemi a zároveň v sobě probudíte svého melancholického ducha. ()
Trochu jako dokument, jen bez komentáře. Ten si můžete tedy udělat sami :-) Taky by mohla Baraka posloužit jako doporučení pro cesty na dovolenou...na kterou je ale třeba si připlatit :-)...ale taky bych na některá místa určitě nejel...některé zase působily úchvatně. Takže spíše průměrný dokument s několika pohlednými krásami naší země a kultury národů. 50% ()
Úchvatná zpráva o stavu naší planety, u které není důležité, odkud jsou které záběry. Zobrazuje za sebou rituály různých primitivních kmenů i západních náboženství, zrychlené záběry dopravní špičky ve velkoměstech i odporná panelová sídliště. V porovnání s filmy G. Reggia vítězí širokoúhlými záběry a prohrává hudbou, která je sice docela hypnotická, ale na Glassův minimalismus nemá. ()
U mňa nie až také vynikajúce ako u väčšiny, ale aj tak nadštandardná filmárčina. Dokumenty tohto druhu majú svoje neopísateľné čaro. Je to asi tými fascinujúcimi zážitkami, ktoré sa dajú pri takýchto kvalitných projektoch prežívať skoro ako v skutočnosti. ()
Představte si 200 rozpohybovaných obrázků z national geographic a máte z toho Baraku. Jednotlivé záběry nejsou podle mě ničím propojeny (jen jsou zde často nějaké náboženské obřady), je to sbírka nádherných obrazů z celého světa, které jsou propojeny krásnou hudbou. Některé záběry jsou úplně pomalé (záběry přírody), některé zrychlené (velkoměsto), přičemž mě rozhodně nejvíc bavili nádherné zrychlené záběry života ve velkoměstě. ()
Hezký dokument, hodně krásných záběrů, pozoruhodných , ale taky hodně smutných! 4* ()
Na vyslovení toho, co zde bylo (ne)vysloveno, by mě nestačilo ani tisíc slov.... ()
Vizuálně úchvatná podívaná, která mi dost často připomínala perfektní Koyaanisqatsi. Film je plný dechberoucích obrazů a dokonalé hudby ale jedná se o podívanou pro fajnšmekry a "normálního" diváka bude film nudit. Mě taky přišly některé z obrazů zbytečné a nudné hlavně co se týká meditačních částí z pralesů. ()
Mimořádná podívaná s nádherným hudebním doprovodem. ()
Velmi lyrizované a kontemplativní, ale estetiku přírody nebo města si představuji jinak. ()
Baraka je film, jemuž lze jen těžko cokoli vytknout. Jasná a promyšlená koncepce, neuvěřitelná kamera, jednoznačné poselství. Otázkou zůstává, proč tohle dílo ještě není k mání na BR, neboť formát DVD chtě nechtě neumožní plné vychutnání tohoto filmového opusu... Celkový dojem: 95% ()
Cesta obrazem, napříč celím světem. Baraka je obrazová vizualizace, zachycující aktuální stav světa. Devadesáti minutová procházka kulturami národů, přírodní scenérií, až po koloběch moderní civilizace. Projít se po planetě zemi od A do Z, to je Baraka. ()
Az na zabery prirody sem se priserne nudil. ()
Ministerstvo školstva by ma potešilo zaradením premietania tohto snímku do osnov etickej výchovy na stredných školách. ()
Geniální. Velkolepé. Strhující. Iniciační záležitost. Slova jsou nedostačující. Dokonalá kombinace obrazů a hudby, dokonale poskládaná, vyvolávající bezpočet silných dojmů a myšlenkových asociací. Připravený člověk si u tohohle opusu uvědomí spoustu souvislostí. Baraku jsem viděl už ca třicetkrát a pokaždé mě znovu dostane. Poprvé zhlédnuta v kině Atlas v Praze na Florenci ca v roce 1994. Bylo to pro mě úplné zjevení, tak krásné a s tak velkou výpovědní hodnotou... Cestou domů jsem se pak díval na noční oblohu a cítil víc než kdy jindy, že vše je spolu propojeno a celý svět je ve své rozmanitosti, složitosti a velikosti vlastně v podstatě hrozně jednoduchý a malý... Je jasné, že kolik lidí tolik cest, že spousta lidí se určitě "jen" pokochá krásnými obrazy a hudbou a o nějakých širších souvislostech je vůbec nenapadne přemýšlet. Na mě má ale Baraka pokaždé jakýsi sedativně-meditativní účinek... I když si o životě (o samé fyzické podstatě života) na téhle planetě nemyslím nic dobrého, při tomhle filmu vždycky silně pociťuju že "všechno je jak má být", uvědomím si pomíjivost všeho na Zemi, pomíjivost nejen lidí, ale i všeho živého i neživého, pomíjivost celé Země, i Slunce, i celého vesmíru... No a to mě vždycky přivede do stavu příjemného duševního klidu. ()
Slovy Henryho Davida Thoreaua: "Jak blízko dobru, co je divoké! Život začíná s divokostí. To, co je nejživější, je nejdivočejší. Nejsouc ještě podmaněno člověkem, osvěžuje ho svou přítomností." ()
Frickeho filmová báseň a zároveň film, ktorý značne posolstvom, spracovaním aj intenzitou toho čo ukazuje prevyšuje Reggiovú trilógiu. Stearns je ako skladateľ omnoho emotívnejší ako Glass. Moje veľké chystanie sa na Frickeho nový film Samsara je tým pádom u konca. Baraku som si prvý krát pozrel až včera a zapôsobila na mňa. Iste aj nej chýba výraznejšia dramatizácia a veľkolepejšie obrazové finále, a tiež je pravda, že mnohé filmové postupy - ako zrýchlené mesto a ľudia, boli využíté aj v iných filmoch, ale výsledný dojem, ak teda vnímame film naozaj ako báseň s jasným posolstvom, je veľmi pozitívny. Síce vrchol sa dostavil už v polovičke pri pracovnom páse a v scéne s kurčatami, čo robi doznievanie filmu o niečo pozitívnejšie. Náboženský a duchovný svet je tu prezentovaný ale silnejšie než v Reggiovi a to si filmu vyslúžilo 4 hviezdu. ()
Tento dokument mě přikoval k obrazovce už od první minuty. Pro mě jeden z nejlepších a nejsilnějších dokumentů, co jsem viděl. Tady je vidět, že opravdu k vyjádření pocitů není třeba říci ani jedno slovo. Až tady na ČSFD jsem si uvědomil, že je to natočeno v roce 1992 a po vizuální stránce to je nádhera! 9/10 ()
Reklama