Režie:
Roar UthaugKamera:
John Christian RosenlundHudba:
Magnus BeiteHrají:
Kristoffer Joner, Ane Dahl Torp, Jonas Hoff Oftebro, Edith Haagenrud-Sande, Fridtjov Såheim, Laila Goody, Arthur Berning, Herman Bernhoft, Eili Harboe (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Katastrofický film o souboji s ničivou vlnou v norském fjordu Geiranger, inspirovaný skutečnými událostmi. Zkušený geolog Kristian se chystá s rodinou opustit malebné město Geiranger. Přístroje umístěné v jednom z horských masívů nad fjordem zachytí znepokojivá data. Ve chvíli, kdy se rozezní poplašné sirény, naplní se Kristianova nejhorší můra. On i jeho blízcí mají přesně 10 minut, než je zasáhne obří vlna spuštěná sesuvem půdy. Začíná souboj s časem i živly. Vlna přenáší postupy klasických amerických katastrofických filmů do malebného a drsného severského prostředí. (Film Europe)
(více)Recenze (164)
Příběh o ničivé vlně je zasazen do krásné krajiny norských fjordů, pro které mám slabost - proto je mé hodnocení o něco vyšší. Film má tři části, jak už to u podobného žánru bývá - neklid před bouří, katastrofa, následky. Ač je místy příběh velmi napínavý, s hezkou kamerou a dramatickou hudbou, ve srovnání s klasickými americkými filmy (Skleněné peklo, Zemětřesení, Dobrodružství Poseidonu ad.) moc dobře nedopadá. Chybí patřičné konflikty mezi postavami, prokreslení jejich charakteristik a následné směrování. Američané se nebojí postavy obětovat. Buď zaplatí životem ten, kdo je sobec či působí svým chováním problémy (zde nenaplněno), nebo se obětuje pro druhé (zde naplněno velmi skromně vedlejší postavou). Divák by měl totiž vidět, že určitý model chování má nějaké vyústění - americké filmy byly do jisté míry výchovné, jelikož ukazovaly, jak se člověk má nebo nemá v krizových situacích zachovat. Ve Vlně pak vidím ještě jeden problém - moře je v Norsku studené i v létě, a tak by v jeho vodách postavy dlouho nepřežily... Za přírodu ovšem dávám 2* navíc. ()
Na vlnu vo Vlne som čakal azda až príliš dlho a keď na to prišlo, nebol som jej ničivým následkom príliš uchvátený. Slušný katastrofický film držiaci sa žánrových klišé a s príbehom umiestneným do pôsobivého škandinávskeho prostredia. Nič viac, nič menej. ()
Snímek zachycuje filmově naprosto neokoukanou katastrofu, při které vzniká blesková tsunami při sesuvech obrovského množství půdy/kamení do vody. Je to pěkně natočené a docela jsem cítil zadostiučinění po odfláknutém ustřižení scény protržení Hooverovy přehrady z letošního katastroficého blockbusteru San Andreas. Pro zvídavce - vězte, že takové sesuvy půdy do moře jsou peklo. Přes 50 let starý incident z Aljašky dokumentuje, že může vzniknout vlna i !!!580!!! metrů vysoká. Více textem v angličtině tady nebo v dokumentu tady. 80% ()
To by nebola Škandinávia, aby aj pri katastrofickom filme nezatlačila najmä na dramatickú stránku ľudského príbehu hlavných zúčastnených. To bolo na filme zároveň aj to najlepšie, pričom keď došlo konečne i ku katastrofe tak to samozrejme veľkou mierou pomohlo emotívnej stránke snímku. Samotná katastrofa a jej vizuálne prevedenie však za moc nestálo, tiež sa vo filme objavilo aj pomerne veľa príbehovo slabších pasáží, ktoré ma až tak nebavili. Za mňa len priemer. 60/100 ()
Vlna vás strhne, pokiaľ nemáte problémy s ustálenými žánrovými klišé a idete do kina si užiť spektakulárnu akciu. Na tú čakáme síce dlhšie, ako vo väčšine katastrofických filmoch, ale vlna stojí skutočne zato. Obavy z následného nalinkovaného deja ustúpia iba vtedy, ak máte pre tento subžáner slabosť. Ja ho mám, neočakávam v ňom revolúciu, pretože som sa jej ešte nikdy pri potopách, zemetraseniach a sopkách nedočkal. Záverečná záchrana mi pripadala dostatočne napínavá a ozvláštnenie v podobe krásnej nórskej prírody považujem za absolútne relevantnú pridanú hodnotu. P.S.: Vlnu treba vidieť IBA v kine, možno aj jej voľná dostupnosť a tým pádom barbarské sledovanie na monitoroch môže za nižšie hodnotenia. ()
Konečne mám pocit, že sme sa dostali ku katastrofáku, ktorý je v niečom lepší, než väčšina filmov, ktoré sme tu už mali. Prvá polka filmu je absolútne skvelá a veľmi dobre využíva svoju atmosféru. Čakáme čo sa stane, vidíme prípravu a spoznávame postavy. A musím priznať, že aj tie sú veľmi zaujímavé. Veľa sa o nich dozvieme, máme čas ich pochopiť a dáva im to väčšiu dávku osobnosti. A rovnako som chcel, aby sa z toho dostali von so zdravou kožou. Potom sa to ale z výborného filmu stane v druhej polke okey film, ktorý potrebuje opäť formovať drámu a zapojíme do toho klišé a melodrámu. "Bolgen" to síce využíva lepšie, než väčšina amerických katastrofákov, no napriek tomu si myslím, že niektoré scénky mohli byť lepšie, keby dopadli presne opačne. Nebudem ale zachádzať do spoilerov. V pravom mieste to pochopíte. Občas sú tam jeden alebo dva hlúpe momenty, ale celkovo je to podľa mňa film, ktorý stojí za to vidieť. Pre fanúšikov katastrofických filmov hovorím určite áno, pre všetkých ostatných, myslím si, že budete celkom spokojní. Pozrite sa na to a spravte si vlastný názor. Za mňa hovorím áno. Hodnotenie: B+ ()
Pomaly rozjazd, no fantastický dojazd. Hoci môžeme nasledovať aj nelogické situácie a konania postáv, keď tam niektoré z nich namiesto úteku pozerajú na vlnu jak na Monu Lisu v Louvri, napriek tomu sme strhnutí dejom a veľmi veľa chvíľ prežívame zo zatajeným dychom. Film o čosi menej romantickejší ako Nikdy ma neopusť, no zase o dosť naturalistickejší. ()
To sú mi teda naozaj skvelé argumenty ... mne nórština vôbec nevadí, podľa mňa nie všetci Nóri sú škaredí (aj v geo-kancelárii by som minimálne jedného fešáka našla). Nevadil mi ani pozvoľný začiatok, pekne nás to v kľude pripravilo na nastávajúce veci. No a zábery na krajinu, to bol bonus ku tomu. Idem o hviezdu hore, lebo však to točilo malé Nórsko, nie veľká Amerika. 3,5* ()
Drama vycházející ze skutečných katastrof, které v letech 1936 a 1963 zničily Tajford a přehradu Vajont. Zdařilý mix norské syrovosti a hollywoodského bijáku, který je nejsilnější v okamžicích, kdy se zdánlivě nic neděje. Skvěle gradované napětí první půlky filmu, ze kterého se doslova ježí chlupy, se láme ve strhující běh o život a krátkou, ale o to hutnější apokalypsu, po níž nepřichází úleva, ale jen další hrůza. O tom, že to všechno funguje na jedničku svědčí i síla prožitku, jeho součástí jsou mimoděk sevřené pěsti, zatajený dech, nadávky i hlasité povzbuzování postav, smutek i úlevný výdech. ()
Žeby nórska odpoveď na katastrofický film Rolanda Emmericha, Deň potom z roku 2004 ? Aj áno, aj nie, síce Uthaug nie je tak okázalý, pompézny, velikánsky, ako skúsený devastačný matador Emmerich, ktorý má tento vzrušujúci žáner v malíčku, keď sa matka príroda nekontroluje a napácha nekonečné materiálne a ľudské škody. Až by som povedal, že diváci sú bažiaci po takýchto filmov, ktoré predznamenávajú rútiacu sa APOKALYPSU, kedy ľudský život visí na vlásku. Viac - menej, podobný je aj scenár, keď skúsený vedec zisťuje, že čoskoro dôjde ku katastrofe, pričom ostatní kolegovia ho ignorujú, neberú do úvahy, vážne, až keď sa niečo stane, potom zvyčajne býva už neskoro. Predtým, ako k tomu dôjde, režisér obstojne buduje dusnú atmosféru, kedy zaznamenáva, že hlavná postava má naštrbené vzťahy v rodine, pričom pred ním sa ponúka nové zamestnanie, za ktorým treba vycestovať, ešte varuje tvrdohlavých kolegov, že k niečomu príde, či jeho žena pracuje vo vychytenom hoteli, ktorý zasiahne zdrvujúca vlna... Žena je so synom v tomto ohrozenom hoteli, muž je s malou dcérkou na ceste preč z tejto krajiny, ale nestihnú to, lebo VLNA sa strašne rýchlo rúti smerom k nim. Zasiahne ich. Niektorí to, bohužiaľ, ako zvyčajne, neprežijú, iní, áno, práve odhodlaný muž chce ísť na pomoc svojej žene, ktorá uviazla v hoteli. Najlepšie je snímok sledovať vo fáze, keď sa blíži čosi extrémne nebezpečné, čo dokáže všetko navôkol seba zničiť, spustošiť, zlikvidovať, odstrániť... Potom, keď už to mám za sebou, film sa strhne klasickým hollywoodskym klišé, vtedy som ostal voči filmu totálne zaujatý, lebo prináša to, čo som už X Y - krát videl. Preto nakoniec zvolím, zlatý stred, ak by som si mal vybrať znovu, volil by som Emmericha, ktorého vízie bývajú oveľa, ale oveľa mohutnejšie + vizuálne efekty sú taktiež na inej, vyššej úrovni. ()
To sem si měl nechat ujít. ()
Sympatický pokus natočit katastrofický film jinde než v obřích Hollywoodských projektech.Kristoffer Joner je výtečný herec a sympaťák, doufám, že se začně objevovat víc třeba jako Mads Mikkelsen.Film mě paradoxně bavil mnohem víc, když se tam postavy jen spolu baví a hlavní hrdina tuší nějaký průser.Jakmile přijde na řadu vlna, bohužel se objeví spousta blbých klišé a nelogických kokotin.Nejvíc sem nepobral, jak mohli být ti zaměstnanci v centru úplně v pořádku, když měli stanoviště v tom samém místě, které monumentálně spláchla vlna.Byl sem na 4* ale otravný a ufňukaný syn a dementní scéna s oživovaním jako v San Andreas mě doslova hnuly žlučí.Škoda, že se Norové nesnažili být víc originální a v celku povedený film pohřbili kupou Hollywoodských klišé.Jednohubka.60%. ()
Pomalý, málo akční, ale zajímavý katastrofický film, který na to jde jinak, než by divák chtěl, ale pobavit dokáže. ()
Až na ten laciný závěr, to bylo fantastický a konečně katastofický film, který má hlavu a patu, solidní triky a v určitých momentech dokáže pěkně zatlačit na pilu. Nebýt klišoidního (happy-end) konce a trochu slabší závěrečné třetiny, tak dám bez rozmýšlení maximum hvězd. Jen pro porovnání: San Andreas stálo 110 milionů dollarů a byla to kokotina navíc se špatnými triky....Vlna stála směšných 6 milionů eur a ve všech směrech přečnívá nejen San Andreas, ale i jakýkoliv jiný katastrofický film posledních minimálně 5 let. Fakt to stojí za zhlédnutí !!! ......... (Poznámka pro CSFD: do žánrů jste měli napsat DRAMA / KATASTROFICKÝ, není to akční - nestřílí se tam a není to ani thriller) ......... 80% ()
Minimalističtější verze Emmerichových katastrofických blockbusterů z norské produkce, která až na relativně neokoukané prostředí fjordů nenabízí v rámci žánru nic extra nového a vesměs zobrazuje již dávno viděné. Osobně jsem měl chvílemi celkem problém s některými postavami, které mi přišly nadmíru nesympatické, takže jim bylo v tomto nelítostném souboji s přírodou těžké fandit. Na druhou stranu ale musím zmínit a pochválit několik solidně napínavých scén, které zapůsobily - zejména ty s evakuací a příchodem ničivé vlny. ()
Norské Nic nás nerozdělí, akorát při tsunami v Indickém oceánu se rvala Naomi Watts o hvězdu lépe. Vlnu má smysl vidět nejen pro těch pár titanikoidních záběrů, ale taky pro onu možnost užít si kouzlo norských fjordů a téměř kýčovitě dokonalých horských center, aniž byste předtím museli přeblafnout tureckýho pašeráka a s falešným syrským pasem tam žádat o azyl. No nezoufejme, norské masivy se skutečně pohybují a až tam jednou vlna opravdu smete hotel, do kterého se díky svému trapnému průměrnému platu nepodíváte ani za dvacet let, nemusí vám to být tudíž líto. Koneckonců fenomenální místní znalec dobrého vkusu a kvalitního hororu, mistr Livingdead tvrdí, že (cituji): Norština je hnusný jazyk a Norové jsou škaredí lidé. Ve filmu nenajdete sympatického člověka.. Co na to říct. Snad jen: Ty budeš kromě té debility navíc i dobrej zkundyxicht. ()
Nedokážu se přenést přes tu nudu na začátku. Třeba u Nic nás nerozdělí bylo super, že se šlo do akce o něco rychleji, se San Andreas v tomhle směru srovnávat nebudu. Ale akce je vážně slušně zvládnutá a zničené město na konci taky, dokonce ten film nepůsobí trapným dojmem, což často katastrofické filmy dovedou a má slušné herecké výkony. V žánru katastrof však není nijak objevný, možná jen místem, kde se odehrává a vyjde to hezky na průměr. Teď abych se bál i k Vltavě... ()
Naděje, že by severský příspěvek do, již od svého počátku, vyčpělého žánru katastrofického filmu přinesl nějakou inovaci začíná a končí u Ane Dahl Trop Hlouposti, jejíž inteligentní, aktivní a milující postava matky nemá ve filmech tohoto typu obdoby. Zbytek je sice technicky vyzrálý, ale nijak zvlášť zajímavý. Posledních dvacet minut už čistej Emmerichovskej facepalm. Pokud si nemůžete dovolit lítat na svátky letadlem, potěší vás mladý Stropnický v hlavní mužské úloze. ()
Je škoda že tyhle filmy umí strašně hodně navnadit ale dodají strašně málo dechberoucích scén. Příběh je skvělý herci taky efekty na vysoké úrovni jen je škoda že samotné vlny je málo přesto se mi snímek líbi. ()
Asi tak do poloviny filmu nebo i trochu déle jsem si libovala, že Norové zvolili trochu jiný způsob provedení katastrofického filmu než Američané. Tedy, že se dívám na poutavý, napínavý příběh bez přehnaného tlačení na pilu v podobě na poslední chvíli záchrany nezachranitelných či dramatické oživování těch, co vypadali, že už se ocitli v náručí smrti. Nicméně norská příroda je překrásná a pohled na malebné přírodní scenérie bere dech i tomu, kdo zrovna nezápolí s problémem ubývajícího kyslíku. ()
Reklama